Tidligere i X-Men...
Hvem er du? Hva vil du oss?
Jeg heter Sinister, Mr. Sinister.
Jeg har hørt navnet før, men det imponerer meg ikke.
Knus dem! Riv dem i fillebiter.
Få Jean Grey opp i flyet.
Jean!
Adlyd meg. Adlyd!
-Professor? -Du lever.
Kan dere møte meg på følgende koordinater?
Morph sa at Sinister har professoren.
Det betyr at vi flyr inn i en felle.
Det passer meg bra.
Stålsett dere. Nå lander vi.
Jeg er redd innlosjeringen ikke er på første klasse.
Men dere skal bare være her til X-Men kommer.
Dere bør føle dere beæret.
DNA-et deres vil leve videre i hæren min av supermutanter.
Når dere er døde.
Planen din er dødsdømt, Sinister. Du undervurderer X-Men.
Jeg har lokket X-Men i en felle.
Dette er koordinatene fra professoren.
En ukjent tropisk dal skjult i Antarktis? Det er fantastisk.
Ikke hans beste landing.
Let gjennom vraket etter spor.
-Flytt det så Gambit kan se inn i det. -Ikke noe problem, vennen.
Jeg kan ikke løfte det.
-Kreftene mine er borte. -Ta det med ro.
Først lader vi opp kortet.
Nei! Gambit har heller ikke noen krefter.
-Cyclops, øynene dine. -Jeg vet det.
Kreftene våre har forlatt oss.
Så rart. Det kan ikke være et naturlig fenomen.
Jeg kan ikke forklare det.
Du vet hva man sier: "Tap og vinn med samme sinn."
Overgi dere nå, så lar kanskje Mr. Sinister dere leve.
Mr. Sinister har planer for dere, eks-X-Men.
Vi overgir oss aldri til Sinister.
Vi knuste deg en gang, Ruckus. Det kan vi gjøre igjen.
Det var da dere hadde mutantkreftene deres.
Ettersom vi ikke er påvirket, må du passe munnen din. Og min.
Ta dem!
Sett meg ned, ditt svin.
-Du hørte damen. -Hva skal dere gjøre? Uten evnene deres?
Jeg trenger ikke dem for å ta meg av deg.
Beklager, kvinne. Du har en date med en mann med kappe.
Du trenger mer enn den lille tinnbiten for å gjemme deg.
Du kan ikke så mye. Hva så Mr. S i deg?
Det skal være meg en glede å rive deg i fillebiter.
Lykke til. Disse er ikke så mutantaktige.
Tar de meg, skal jeg tilintetgjøre ditt stygge kadaver først.
Er du svimmel? Hodet ditt snurrer på grunn av Vertigos makt.
Opp og ned finnes ikke. Ikke venstre og høyre heller.
Du gjør meg kvalm, kvinne.
-Ned på kne. -Nei.
Overgi deg til Vertigo.
Aldri!
Jeg skulle gjerne hatt litt av den helbredende mutantkraften nå.
Jeg må videre før larvene får ferten av meg.
Fort! Han forsvinner inn i jungelen.
Finn Wolverine. Kan dere ikke fange han, så drep han.
De kaster ikke bort tiden.
Nå tilhører dere Mr. Sinister.
Hvis dere oppfører dere pent, får dere kanskje leve lenger.
Samme hva Sinister har planlagt, vil vi aldri tilhøre han.
Hold munn og få opp farten!
Hva er dette? Pause?
Jeg liker ikke å være fanget. Og du trenger en dusj.
Ikke lat som at du ikke kjenner til mutanten Ka-Zar.
Rasen din har gjort folk til slaver i det ville landet.
Før meg til herren din, eller betal for syndene dine.
Hør her, naturgutt. Jeg har ikke tid til å snakke.
Da må du dø.
Du burde holdt deg for deg selv.
Jeg vet ikke hvem du tror jeg er, men jeg har ikke en herre.
Nei, Zabu.
Tilhører du ikke utlendingen som kalles Sinister?
Tilhører han? Jeg er her nede for å rive han i fillebiter.
Bli med meg, da.
Sinisters motstandere sitter fengslet i kastellet.
-Jeg er den eneste igjen. -Ikke nå lenger, partner.
Kom, min venn. Nå kan vi angripe kastellet.
"Angripe" er et av favorittordene mine. Og navnet er Wolverine.
Har denne lærkyllingen sikkerhetsbelter?
Du må bli her, Zabu.
Hvis vi ikke kommer tilbake, så hevn oss.
Endelig er du her.
Jeg håper ikke nederlaget var for utmattende.
Dropp høflighetsfrasene, Sinister.
Øynene dine kan ødelegge, men de kan ikke se noe.
Du har oss, men vi trenger ikke høre på deg.
Jeg vil hjelpe mutantrasen med å utfolde kreftene sine.
Vil dere være sammen med menneskene i håp om en fredelig sameksistens,
eller kjempe innbyrdes i en krig dere ikke kan vinne?
Med mindre dere er villige til å tvinge mutasjonene til neste nivå.
-Som slavene dine? -Som skapningene mine.
Som min gave til verden.
Alles mutantkrefter kombinert i hver enkelt. Som barna mine.
Du, Jean Grey, og du, Scott Summers...
Hele livet har jeg ventet på å skape noe med dere.
Med denne maskinen kan jeg kopiere DNA fra en mutant til en annen.
Og øke kreftene deres på en uforutsigbar, men fantastisk måte.
Magnetos DNA er til den første testen.
Gjør det, men hold munn og skynd deg.
Snakk modig, Magneto. Mens du kan.
Stopp, Sinister! Du ødelegger han!
Hvorfor bryr du deg, Xavier? Ville han brydd seg hvis jeg ødela deg?
-Første test... -Magnetos krefter strømmer gjennom meg.
Vis dem.
Rommet snurrer rundt.
Gambit...
Ikke kjemp imot det. Det går ikke.
Kreftene mine blir ikke svekket.
Jeg er redd, Gambit. Hvordan kan jeg kjempe uten kreftene mine?
La henne bli den neste.
Vær modig. Gambit har aldri sagt det til noen før...
Gambit elsker deg.
Nei!
Folket mitt blir holdt fanget der nede. Sinisters maskiner er den veien.
Der må vennene mine være.
Så pen, og så sterk.
Jeg har alltid tenkt at jeg var søt.
Så bra at du nevner det.
Wolverine, så hyggelig. Ta han!
Flytt deg, Hundeånde.
Ikke slipp dem ut, vi er ikke ferdige med å leke.
Overgi deg, eller kjenn Vertigos krefter.
Ka-Zar!
-Jeg visste at du ville hente oss. -Shanna.
Ned på kne! Bli en av herrens slaver.
De kan ikke hjelpe deg.
Da må du drepe meg først.
Stopp dem!
Vi må ødelegge maskinene.
Beina mine!
Dette vil lære deg å holde fingrene fra en dame.
Navnet er Gambit. Husk det.
Lyn, befri dette stedet fra mørket.
Hevnen er søt.
Vi har hørt nok på deg.
Mutantkreftene deres kan ikke redde dere fra Vertigo.
Dere avviser framtiden. Da får dere ikke leve for å oppleve den.
Jeg ba deg om å la oss være.
Det kan jeg ikke. Jeg vil ikke...
Verden trenger...
Hva sa du? Jeg hørte deg ikke.
Jeg må ha begge to... Jeg må...
Morph, nei!
Sinister!
Ikke kjemp imot. Det kan du ikke.
-Kjemp mot Sinisters hjernevask. -Hvorfor?
De tror de er reddet, men de har glemt gode, gamle Morph.
Morph, du er en del av teamet. Vi er familien din.
Samme hva Sinister har gjort mot deg, vil du alltid være en av X-Men.
X-Men.
-Han er skutt i fillebiter. -Herre!
Jeg skal redde deg, herre!
Framtiden kan ikke ødelegges så lett.
Jo, det kan den.
Det tar litt tid før han har samlet seg.
Morph?
Eksplosjonene øker i intensitet. Alle må ut.
Det tar tid å reparere det Sinister prøvde å ødelegge.
Heldigvis har X-Men bevist det jeg håpet på.
At de i mitt fravær kan fortsette det viktige arbeidet vårt.
Når vi er hjemme, kan jeg fjerne apparatet som Sinister implanterte i Morph.
Men å fjerne de psykiske skadene tar lengre tid.
Det var godt å kjempe ved siden av deg, Charles.
-Slutt deg til meg og arbeidet mitt. -Det kan aldri bli sånn.
Vi har hver vår skjebne.
Bare framtiden kan vise hvem av oss som har rett.
Ha det, min venn.
Det ville landet er renset for utlendinger.
Nå begynner den sanne framtiden.
Tekst: Tone Hansen