11. MAI 1959
Jeg kan ikke bekjempe noe slikt. Det går ikke!
-Elektronisk lunte! -Hva i all verden?
Nei!
Tidsreisesensoren. De andre har dratt tilbake før dere.
Dere må hente hjelp og stanse dem før de endrer tida.
Kom igjen.
NÅTID
-Så vakker. -Hvem, jeg?
-Pass munnen din. -Jeg mente sommerfuglen.
Du er vel også vakker, på din egen, underlige måte.
Dette blir den siste pikniken vår. Eple?
Takk. Jeg skal ikke trekke linjer til Edens hage, som Beast hadde gjort.
Eplet til Eva kom fra kunnskapens tre.
Jeg har aldri godtatt at kunnskap førte til syndefallet.
-Hva er det? -Jeg aner ikke.
Kan vi ikke bare lokke maur, som vanlige folk?
TIDFORSTYRRELSE
-Går det bra, kjære? -Hva var det?
Menneskene har fått bedre treffsikkerhet.
Pass opp!
Hva skjer?
Vil du høre etter neste gang?
Hva gjør du her, McCoy? Tom for kjeks i kommandoteltet?
Dårlige nyheter.
Menneskene har sendt en ny bølge landkrabber.
Se! De har omringet lederen.
-Kom! -Vent, Logan. Vi stanser dem ikke alene.
Vi har ikke noe valg, kjære. Vi må hjelpe lederen.
Om vi mister Magneto, taper vi krigen.
Hold ut, general! Kavaleriet kommer.
Fremad! Tving dem tilbake i elva.
Virvelvind, stig opp!
Logan! Trekk unna!
-En åpning, sir! -Godt jobbet, McCoy.
Fremad!
Hold ut, kamerat.
Storm!
Kom igjen, Storm. Ikke forlat meg.
Wolverine, ikke vær redd. Du må holde ut med meg en stund til.
Det er sikkert, kjære.
Hæren har sendt flere supermennesker.
Pleier, hvor er dr. Summers?
-LeBeau! -Hold deg fast.
-Jeg klarer meg, Logan. Bare få oss vekk. -Skal bli.
-Hva i huleste var det? -Vi kom for sent. Mens vi reiste,
tok Fitzroy og Nimrod kverken på Xavier og endret alt.
I denne verdenen fins ikke X-Men.
Da drar vi til 1959 og hindrer attentatet. Men nå drar vi alene.
-Snakk! Mens dere fortsatt puster. -Gjør som han sier.
-Storm? -Han har kort lunte.
Da fins jo X-Men fortsatt.
Hvordan vet vi hva vi heter, veislakt? Og hva er X-Men?
De er historien vår. Dere er det.
Vi kommer fra framtida for å redde deres tid og vår egen.
Hva snakker du om? Hvorfor skal vi tro på det?
Spør deg, Storm: Hvordan tok vi oss hit? Hvordan kjenner vi dere?
-Hvorfor risikerer vil livet? -Det vet jeg ikke.
Det er for vanskelig å tro på.
Se på verden. Hvordan skal dere redde oss?
Med deres hjelp skal vi redde Charles Xavier.
Hvem er Charles Xavier?
Her er ham vi må beskytte.
Professor Xavier brukte kreftene sine til å forene mutanter og ikke-mutanter.
Han stiftet en skole hvor han og X-Men kjempet for menneskerettigheter.
Til noen fra vår tid dro tilbake og drepte ham.
Xavier dro verden rundt med budskapet sitt.
Og da antimutant-grupper dukket opp, risikerte han livet.
Wolverine, du og Storm jobbet med ham.
-Det var en evig kamp. -Men mye bedre enn dette.
-Det skal ikke mye til. -Utrolig.
Skyldes all denne ødeleggelsen og elendigheten at én mann er borte?
-En av de viktigste i historien. -Nei, dette er sprøtt.
Denne krigen og alt dere kjenner til, ble forårsaket av en tidsreisende.
Vi må dra tilbake, redde Xavier og hindre det i å skje.
-Det er et knep. -Slutt!
Den nye Wolverine er like tett som den gamle.
Jeg tror dem, Logan. Det vil gjøre slutt på krigen.
Og alt annet. Du så opptakene. Hvis vi redder den tullingen Xavier,
vil vi jobbe sammen, men uten å være sammen.
Beklager, men du har rett.
Kjære, vil du ofre hele verden for å bevare kjærligheten vår?
Det er sikkert. Hva annet er det som betyr noe?
Logan, jeg er lei for det.
Jeg er klar til å dra. Blir du med oss?
-Ja. Det vet du. -Takk.
Dette var framtida før Fitzroy endret den.
Vi var i krig, men motstandsbevegelsen ga oss håp.
-Hva skal vi gjøre? -Stans mutantsvikeren Fitzroy.
Dette opptaket gjorde oss obs på oppdraget hans.
-Har vi en avtale? -Ja, om vi kan reise i tid uten deg.
Jeg stoler ikke på deg, Fitzroy.
Så Nimrod blir med for å se til at du gjør oppdraget og vender tilbake.
-Bantam liker ikke dette. -Stille, din tosk!
Bli kvitt den brysomme professoren, så vil mutantopprøret opphøre.
Dokumenter turen. Om du lykkes, kan jeg glemme deg.
Lykkes du, blir du den mektigste mutanten i verden.
-Jeg blir den eneste mutanten i verden. -Godt sagt.
-Du vet hva jeg trenger. -Lobdell, jeg har en jobb til deg.
-Han blir bra igjen snart. -Samme det.
Forsiktig, mester. Jeg har sart hud!
Det var alt vi fikk vite før de fant kameraet.
De dro til et college i New England, 11. mai 1959 kl. 21.
Vi må komme dit før dem, men må hjem til vår tid før portalen kan sende oss videre.
Vi må skynde oss. Om det er blitt 2055, vil innsatsen være forgjeves.
-Klar, Logan? -Kom igjen.
Nå!
Charles, du må ha et åpent sinn.
Professor Grey, jeg ser ikke for meg en verden med mutanter.
Når forskere sier at noe er mulig, er det som regel riktig.
Og når de sier at noe er umulig, er det som regel feil.
Ja, men evolusjonen er ikke så besynderlig.
Vi forandrer oss gradvis av en grunn.
Dessuten kommer Cindy til å bli forskeren din. Jeg vil bare bli lege.
Jeg kan ikke argumentere mot det. Ha det. Vi ses i timen i morgen.
Du tar feil, Charles. Arter kan mutere på én generasjon.
-Vi er bevis på det. -Hvem er du? Hvordan kjenner du til meg?
Jeg leste en artikkel du skrev om saken i 1978.
-Tidsreise er nemlig også mulig. -Du er sinnssyk!
-Og hvem er dere? -Vi har ikke tid til å småprate.
-Framtida avhenger av at du er i live. -I live?
Så dette var hippietida?
Beatniktida, Shard. Hippiene kom senere...esse.
Ta med disse til raringene i hjørnet.
Tidsreise? Parallelle framtider? Mutanter og attentatmenn?
-Skal jeg liksom tro på alt dette? -Det er uansett sant.
Jeg tar dem. Ekte kaffe. Det er en stund siden.
Du kan visst lese tanker.
Les tankene til Bishop. Da ser du at vi snakker sant.
Jeg liker ikke å bruke kreftene, men om du insisterer...
Jeg vet ikke hvordan jeg ble mutant. Jeg hadde ikke valgt det.
Og jeg kan ikke tenke meg å være leder. Jeg vil bli lege.
Men hvis dere snakker sant, skal jeg visst hjelpe mennskeheten.
Hva gjør de, sier du?
Nå er det nok. Hør her, viktigper. Du og frikene kan pelle dere ut.
-Er det noe galt? -Det er ille nok å servere studenter.
Jeg tolererer ikke bråk fra sånne folk.
Diskriminering av hudfarge? Så patetisk at det nesten er artig.
Det er ikke artig.
Patetisk, sier du? Dere kjøtere må være et medisinsk eksperiment.
Du fornærmet nettopp kvinnen jeg elsker.
-Går det bra, professor? -Ja, og ikke kall meg det.
Enten kan du be om unnskyldning,
eller så skal jeg vise deg hvor intolerant jeg kan være.
-Skal dere ikke stanse ham? -Logan, ikke skad ham.
Takk henne. Hun reddet det verdiløse livet ditt.
-Beklager det. -Var det nødvendig?
Glem det. Dette gjelder verdens framtid.
Vi må hjelpe deg, ellers er du snart død, og vi mister alt vi vet om.
Jeg vet ikke. Det virker så uvirkelig.
Ingen ødelegger kafeen min. Moose og Rocco, ta dem!
-Hold dem unna Xavier. -Med glede.
Det er så uvirkelig.
Vi skal ikke skade noen. Du hører ikke etter.
-Kom! -Jeg er ikke ferdig.
Jo, Logan. Kom, før du gjør vondt verre.
-Professor? -Han er borte!
Spre dere. Vi må finne ham før Fitzroy gjør det.
Du gjorde det igjen. Du mistet besinnelsen og mannen vi skulle beskytte.
Beklager. Jeg blir irritabel av tanken på å miste deg.
Jeg vet det. Nå går vi og finner Xavier.
Xavier? Går det bra med deg?
Ja da. Traff dere!
-Nimrod! -Dette er altså Nimrod.
Ingen blikkboksmann
får ta innersvingen på meg.
La himmelen åpne seg! Bli kvitt denne styggedommen!
-Fitzroy! -Ikke skyt! Vi overgir oss.
Glem det! Bantam, kom igjen!
Jeg hater dette!
Sjelløse uhyre!
Så store krefter og ødeleggelser.
Jeg kan ikke bekjempe noe slikt. Det går ikke!
Elektronisk lunte!
GASSFARE
Hva i all verden?
FORTSETTELSE FØLGER
Norske tekster: Mats Gullikstad