11:E MAJ, 1959
Jag kan inte göra nåt sånt.
Jag kan inte...
Elsäkringen.
Vad i hela världen?
Nej!
Tidsresesensorn. De andra har börjat. De har åkt tillbaka innan er.
Ni måste söka efter dem innan de förändrar tiden för alltid.
Nu kör vi.
NUTID
-Vacker. -Vem? Jag?
-Vårda ditt språk. -Jag menade fjärilen.
Jag antar att du också är vacker på ditt eget ovanliga sätt.
Det är den sista picknicken vi går på. Äpple?
Tack. Jag ska undvika parallellen till Edens lustgård som Beast hade pekat ut
Det sägs att Evas äpple innehöll kunskap.
Jag har alltid tänkt att kunskapen förstörde paradiset
-Vad är det? -Ingen aning.
Kan vi inte bara dra till oss myror som vanliga människor?
TILLFÄLLIG STÖRNING
-Är du oskadd, raring? -Vad var det?
Människan blir bättre på att sikta.
Ta skydd!
Vad är det?
Nästa gång kanske du lyssnar.
Vad gör du här McCoy? Är mjölken och kakorna slut i tältet?
Dåliga nyheter.
Människorna har skickat in fler landkrabbor.
Titta!
De har omringat ledaren.
-Kom igen! -Vänta, Logan.
Vi kan inte stoppa dem själva.
Vi har inget val, raring. Vi måste hjälpa ledaren.
Om vi förlorar Magneto förlorar vi kriget.
Vänta, general. Kavalleriet är här.
Framåt!
Tvinga tillbaka dem i floden.
Virvelvind, uppstå!
Logan, akta dig!
-En öppning, sir. -Bra jobbat, McCoy.
Framåt!
Vänta lite, min vän.
Storm!
Kom igen, Storm. Lämna mig inte.
Wolverine, oroa dig inte. Jag är kvar hos dig ett tag till.
Det hoppas jag, raring.
Armén har skickat in fler supermänniskor.
Var kan jag hitta dr Summers?
-LeBeau. -Vänta lite.
Jag klarar mig, Logan. Ta bara oss härifrån.
Jag lovar.
-Vad i helsike är det där? -Vi kommer för sent. Medan vi reste-
-har Fitzroy och Nimrod redan tagit Xavier och förändrat allt.
I den här världen finns inga X-Men.
Vi måste åka tillbaka till 1959 och hindra mordet.
-Men nu måste vi åka ensamma. -Tala. Nu.
-Medan du fortfarande andas. -Du kan väl göra det. Han har kort stubin.
Det finns fortfarande X-Men.
Hur kan du våra namn, din fuling? Och vad är X-Men?
De är vårt arv.
Ni är det.
Vi har rest från framtiden för att rädda er tid och vår.
Vad talar ni om? Varför skulle vi tro på er?
Fråga dig själv, Storm. Hur kom vi hit?
Hur känner vi er? Varför riskerar vi livet för er?
Jag vet inte. Det är svårt att föreställa sig.
Titta på den här världen. Hur ska ni kunna rädda oss?
Med er hjälp ska vi rädda livet på Charles Xavier.
Vem är Charles Xavier?
Det här är mutanten vi skyddar.
Professor Charles Xavier förde samman mutanter och icke-mutanter.
Han anlade en skola där han och hans X-Men kämpade för mänskliga rättigheter.
Tills en från vår tid åkte tillbaka och dödade honom.
Xavier sände sitt budskap till hela världen.
När anti-mutanta grupper började dyka upp satte han sig i fara.
Wolverine, du och Storm arbetade med honom.
-Det var en ständig kamp. -Men det var bättre än det här.
-Mycket bättre. -Det kan jag tänka mig.
Jag kan inte tro det.
Är all denna förstörelse, all misär, skapad av en enda mans frånvaro?
En av de viktigaste männen genom tiderna.
Jag vet inte, det låter galet.
Allt som skedde under kriget orsakades av en tidsresenär från framtiden.
Vi måste åka tillbaka, rädda Xavier och förhindra det som har skett.
-Det är ett trick. -Håll avstånd!
Den nye Wolverine är lika dum som den gamle.
Jag tror på dem, Logan. Om det kan förhindra detta eviga krig.
Och allt annat? Du såg filmerna.
Om vi hittar ett sätt att rädda Xavier-tönten på-
-så kan vi jobba ihop, inte vara ihop.
Ledsen, kompis men du har rätt om det.
Min älskling, skulle du döma hela världen till undergång för vår kärlek?
Det kan du lita på. Varför skulle jag bry mig om nåt annat?
Ledsen, Logan.
Jag är redo att åka.
Är du med oss?
Ja. Det vet du att jag är.
Tack.
Det här är vår framtid innan Fitzroy ändrade den.
Vi befann oss i krig men hos motståndsrörelsen fanns det hopp.
-Berätta vad vi måste göra. -Hindra mutantförrädaren Fitzroy.
Övervakningskameran avslöjade hans uppdrag för oss.
Har vi ett avtal?
Om vi kan resa i tiden utan er, mutant, hade vi gjort det.
Men jag litar inte på er, Fitzroy.
Nimrod ska följa med på er resa genom tiden för att se till att ni gör ert jobb.
Bantam tycker inte om det...
Tyst, din dåre.
Skona mig från denna medlande professor så att hans arv kan upphöra att existera.
Dokumentera er resa. Om den lyckas kanske jag inte vet vem ni är.
Om ni lyckas blir ni den mäktigaste levande mutanten nånsin.
Jag blir den enda levande mutanten.
Väl talat.
Ni vet vad jag kräver.
Lobdell, jag har ett jobb åt er.
-Han blir bra igen om några dagar. -Ja ja.
Ta det varsamt. Jag får lätt blåmärken...
Det och platsen var allt vi såg innan kameran hittades.
De åkte till ett litet college i New England den 11:e maj 1959, klockan 21.00.
Vi måste vara där när de kommer.
Vi måste landa i vår tid först innan portalen skickar tillbaka oss.
Vi har ont om tid.
Om tidsförändringen redan har nått 2055 är alla våra försök förgäves.
-Är du redo, Logan? -Vi kör.
Nu.
Charles, du måste vidga dina vyer inför det här.
Professor Grey, Jag kan inte se världen befolkad av mutanta människor.
Kom ihåg att när en forskare säger att nåt är möjligt så har han nästan alltid rätt.
Men när han säger att nåt är omöjligt har han nästan alltid fel.
Ja, men evolutionen är inte så knasig.
Vi förändras gradvis av en anledning.
Dessutom är Cindy din framtida forskare.
-Jag vill bara bli en vanlig husläkare. -Jag kan bara hålla med dig.
Ta hand om dig, Charles. Vi ses i skolan imorgon.
Du har fel, Charles. Det är möjligt med mutationer i en enda generation.
Vi är båda bevis på det.
Vem är ni? Och hur känner ni till mig?
Jag läste en uppsats som ni skrev om ämnet 1978.
Tidsresande är faktiskt möjligt.
Ni är galen!
-Och vem är ni? -Förlåt, Xavier, vi har ont om tid.
Framtiden hänger på att hålla dig vid liv.
Vid liv?
Det här var tiden för hippies.
Snarare, beatniks, Shard. Hippierna kom senare.
Ta med dig dem till missfostren där i hörnan.
Tidsresor? Parallella framtider?
Mutanter och lönnmördare?
Ni kan inte mena allvar.
-Men det är sant. -Jag kan ta dem.
Riktigt kaffe. Det var längesen.
-Jag har fått veta att du kan läsa tankar. -Läs Bishops tankar.
Ni kommer att få se sanningen.
Jag tycker inte om att använda mina krafter, men om du insisterar...
Jag vet inte hur jag blev mutant.
Jag hade inte valt att vara en.
Jag kan inte tänka mig att vara ledare över nåt. Jag vill bli läkare.
Men om det är sant verkar det vara förut- bestämt att jag ska hjälpa mänskligheten.
Vad gör de?
Det räcker! Hör du grabben.
Du och dina missfoster till kamrater kan dra.
Vad är på tok?
Det är illa nog med de från colleget-
-men jag står inte ut med trubbel från dem.
Hudfärgsfördomar? Det är patetiskt, nästan lustigt.
-Det är inte lustigt. -Vem kallar du patetisk?
Ni måste vara från ett medicinskt experiment.
Jag tror att du just förolämpade kvinnan jag älskar, din skurk.
-Mår du bra, professorn? -Ja, och snälla kalla mig inte det.
Du kan antingen be om ursäkt-
-eller så kan jag visa hur tolerant jag är.
-Ska ni inte stoppa honom? -Logan, skada honom inte.
Du borde tacka damen som räddade ditt ynkliga liv.
-Förlåt för röran. -Var du tvungen?
Glöm det. Vi talar om framtiden i världen.
Om du inte låter oss hjälpa er är du död inom några timmar och allt försvinner.
Jag vet inte.
Det är så overkligt.
Ingen förstör i mitt hem.
Moose, Rocco. Ta dem.
-Håll dem borta från Xavier. -Med nöje.
Det är så overkligt.
Vi är inte här för att skada dig. Du lyssnar dåligt.
-Nu kör vi! -Jag är inte klar än.
Jo det är du, Logan. Kom nu innan du gör det värre.
Professorn?
Han är borta.
Sprid ut er. Vi måste hitta honom innan Fitzroy gör det.
Du gjorde det igen, Logan.
Du tappade humöret och mannen du skulle beskydda.
Förlåt, raring. Tanken på att mista dig gjorde mig vårdslös.
Jag vet.
Vi går och letar upp Xavier.
Xavier, är allt bra?
Åh, ja.
Nu fick jag dig!
-Nimrod! -Så det här är Nimrod.
Ingen plåtburk-
-kan besegra mig...
Himlen, sprick upp. Ta bort hädelsen!
-Fitzroy! -Skjut inte! Vi överlämnar oss!
Glöm det!
Bantam, kom igen.
Jag hatar det här!
Själlösa monster.
Vilken kraft och förgörelse.
Jag är inte kapabel att göra nåt sånt.
Jag kan inte.
Elsäkring!
GAS FARA
Vad i hela världen?
Nej!
FORTSÄTTNING FÖLJER...
Text: Rebecka Forsell