I tidligere episoder...
Vi vil helst reise i tid uten deg. Jeg stoler ikke på deg, Fitzroy.
Så Nimrod blir med for å se til at du gjør oppdraget.
Hent hjelp og stans dem før de endrer tida.
Kom igjen.
-Hva er det? -Jeg aner ikke.
-Går det bra, kjære? -Hva var det?
Vi kom for sent. Fitzroy og Nimrod har alt tatt kverken på Xavier og endret alt.
Vi må dra tilbake, redde Xavier og hindre det i å skje.
-Hvem er Charles Xavier? -Og hva er X-Men?
Vi må hjem til vår tid før portalen kan sende oss videre.
Vi må skynde oss. Om det er blitt 2055, vil innsatsen være forgjeves.
-Klar, Logan? -Kom igjen.
Tidsreise? Parallelle framtider? Mutanter og attentatmenn?
-Skal jeg tro på alt dette? -Moose og Rocco, ta dem!
-Hold dem unna Xavier. -Med glede.
Han er borte!
Spre dere. Vi må finne ham før Fitzroy gjør det.
-Elektronisk lunte! -Hva i all verden?
11. MAI 1959
Hent Xavier!
Fitzroy plantet en bombe. Xavier hadde ingen sjanse.
Det var det. Det er slutt.
Og det er din feil! Nå kan alle jeg kjenner, være borte.
Ingen bondeknøl plager kona mi ustraffet.
Der er de som ødela kafeen min!
-Nå har de sprengt colleget. -Nå tar vi dem.
-Et dårlig tidspunkt å plage meg på. -Jeg har en bedre metode.
Virvelvind fra oven, sluk disse villedede sjelene!
Vi må til min tid og håpe at Forge og tidsportalen fins.
Da kan vi komme tilbake minutter før.
Jeg har fått nok. Ta med meg og Storm dit dere fant oss.
Å kjempe for Magneto var ikke så ille. Jeg kjenner ikke engang denne Xavier.
Framtida deres avhenger av oss.
Jeg vet at du ikke vil svikte dem.
-Typisk. -På tide å dra.
ALTERNATIV FRAMTID, 2055
-Vi klarte det. -Er dette den nye verdenen vår?
Den er enorm. Alt er forandret.
Samme det. Maskinene ser ut til å virke. Vi finner Forge og setter i gang.
Om han forsatt fins.
Inntrengere! Gå vekk, dere har ikke adgang.
-Forge! -Hva nå?
Stans alarmen. Vi er også fra motstandsbevegelsen.
Hva er det for noe?
Hva mener du? Bevegelsen er folk og mutanter.
Tusenvis kjemper mot Master Mold og sentinelene.
Du er gal. Hvilken verden kommer du fra? Ingen kjemper mot mesteren.
-Rolig, Bishop. Han kan ikke klandres. -Sånn er det alltid.
Du sendte oss tilbake i tid for å hindre et drap.
Ingen har reist ennå. Det er ikke lov.
Jeg tester fortsatt portalen. Jeg har ikke sett dere før.
Det spiller ingen rolle. Vi har en jobb å gjøre.
-Nei! De får vite det. -Gi deg, gamlen.
Hvem kan skremme deg mer enn meg?
-Håndhevere! -Søk dekning!
Hold fast, kjære. Jeg er her.
Nei, vær så snill! Jeg har vært tro mot mesteren.
De bryr seg ikke om deg. I ei annen tid var du vennen min.
Hjelp oss, så kan vi redde deg.
-Ja vel. Hva trenger dere? -Posisjonen står på armbåndet.
Kom igjen, kjære.
-Kom igjen. -Den er skadet.
-Så reparer den! -Da sender de flere håndhevere.
Da bør du reparere den kvikt.
-Kom igjen! -Portalen ble skadet.
-Han reparerer den. -Han bør skynde seg.
For hvis vi blir værende her, vil han bli godt kjent med disse.
Alt gikk bra. På grunn av meg er du eneherskeren i verdenen din.
-Xaviers tilhengere vil ikke plage meg. -Om jeg tror deg.
-Og hva med de andre? -Hvem da?
Mutantene dere kjempet mot, hadde reist i tid.
Selv om oppdraget endret verdenen vår, forble de fire uberørte.
Som dere befant de seg utenfor tida.
Hva kan fire mutanter gjøre?
Alarm! Sikkerhetstiltak virket ikke. Uregistrerte mutanter er aktive.
Utslett dem! Om de flykter, drar de tilbake i tid og saboterer.
Sørg for at det ikke skjer.
Knus Forge og tidsmaskinen hans.
Jeg tar ingen sjanser. Kom ikke tilbake om dere mislykkes.
-Kom igjen, din tosk. -Vent, Nimrod.
-Jeg har en ting til å si. -Vi kommer til å dø!
Jeg er lei av alle mutanter, selv dem som duger til slavearbeid.
Når de har ødelagt tidsmaskinen, tilintetgjør Fitzroy og Bantam.
-Det var det jeg sa. -Kom igjen.
-Hvorfor drøyer det? -Skadene var store. Jeg prøver.
-Du må skjerpe deg. -Jeg trenger bare litt mer tid.
Ikke hele dagen.
Nedover.
Takk.
Virvelvind, ta ham!
-Vi klarer det! -Si det til Nimrod.
Nå skal du få igjen, ditt krek.
-Hvor er Forge? -Fitzroy! Mutantsvikeren.
Dukk!
Dette forklarer alt. Jeg vil bare...
Fitzroy!
-Skynd dere! Den virker. -Vi må hjelpe Fitzroy.
Det er for sent. Hopp!
Småen!
-Jeg klarer det ikke. -Nei, jeg nekter!
Om oppdraget lykkes, går det bra med meg. Forge også.
-Det er for sent. -Shard!
Slå på armbåndet!
Dra!
Forge! Hører du meg?
-Forge. -Klarte de det?
11. MAI 1959
-På'n igjen. -Hvor er Shard?
-Hun klarte det ikke. -Synd. Hun var vennen din.
-Søsteren min. -Beklager, det ante vi ikke.
Hun visste risikoen. Men jeg gir ikke opp.
Vi skal møtes igjen, for nå skal vi ikke mislykkes.
Vi har noen minutter. Fitzroy ga oss denne.
Når dere ser dette, fins jeg ikke mer.
SAMTIDIG, ET ANNET STED
Ingen ødelegger kafeen min. Moose og Rocco, ta dem!
-Hold dem unna Xavier. -Med glede.
Vi skal ikke skade noen. Du hører ikke etter.
-Professor? -Han er borte!
Det er så uvirkelig.
-Vær stille. -Du er i livsfare.
Om vi ville skade deg, hadde vi gjort det alt.
Så blir du med oss frivillig, eller vil du ha bråk?
-Du gjorde det igjen, Logan. -Beklager, kjære.
Tidsreise? Parallelle framtider? Mutanter og attentatmenn?
Skal jeg liksom tro på alt dette? Hva skjer?
-Blir jeg sprengt i denne laben? -Ikke om vi kan hindre det.
-Fitzroy er attentatmannen. -Han vil ikke lykkes neste gang.
-Dette tror jeg ikke på. -Les tankene våre om du tviler.
Dere snakker sant.
Men en av dere ønsker ikke at oppdraget skal lykkes.
Du! Gi meg en god grunn til ikke å blåse hodet av deg.
Jeg føler det jeg føler. Det betyr ikke at jeg vil svike dere.
-Charles? -Cindy, vennene mine skremte deg.
-Hvem er de? Hva vil de? -De skal hjelpe meg.
-Har du et problem? -Ja. Nimrod!
Min tur.
Traff deg!
Så store krefter og ødeleggelser.
-Hva var det? -Framtidas frykteligste levende våpen.
Han bygger seg raskt opp.
Få se hva du spiste til frokost.
Du er ferdig!
-Blir du frisk fra dette? -Et øyeblikk.
-Går det bra med alle? -Ja.
-Gjett igjen, Bishop. -Fitzroy!
-Om 60 sek er Xavier historie. -Få Xavier ut herfra!
-Og ødelegge moroa? -La oss gå!
-Og hvorfor det? -Ellers slutter du å eksistere.
-Ikke tull. Jeg har jo akkurat vunnet. -Hun mener alvor, mutant.
Dette er sprøtt, Fitzroy, men jeg er deg. Og jeg ber deg: Spar Xavier.
Ellers blir Master Mold allmektig og knuser deg og Bantam.
-Historien vil bli endret. -Knuse Bantam? Ingen god idé!
Se der.
Det er oss på vår første tidsreise. Tror du på din egen advarsel nå?
Hvordan vet jeg at Master Mold vil svike meg?
-Vent litt, så får du se. -Gjør noe, Fritzy!
-Ja vel! -Lurt av deg.
Hvis vi kommer levende fra det, ikke gjør noe slikt igjen!
På tide å dra! Kom igjen, vi må hjem.
Vi er visst ikke ønsket her.
Beklager, kamerat.
Du blir fin igjen...om et par dager.
Jeg hater dette!
Det er utrolig at en person kan bety så mye for så mange mennesker.
Hva nå? Nå som han lever, skal jo ikke vi finnes.
Jeg vet ikke. Hvorfor er vi her fortsatt?
Så lenge armbåndet virker, er dere utenfor tida.
-Hvor lenge? -Batteriet varer bare i et par dager.
-Det har vært bra, kjære. -Det har vært strålende, tøffen.
Jeg elsker deg, Logan.
Ikke forlat meg.
-Hva var det? -Jeg aner ikke.
Kan vi ikke bare lokke maur, som vanlige folk?
Takk for nå, Storm. Vi burde bryte oftere.
Logan, noen damer hadde trodd at du flørtet.
-Heldigvis vet du bedre enn det. -Vi får aldri vite.
Norske tekster: Mats Gullikstad