I tidigare avsnitt...
Jag är redskapet som ska rena världen.
Den ondska som människor och mutanter utgör måste avlägsnas.
De som går emot mig ska förgöras med hjälp av mina företrädare.
Hungersnöd. Pest. Krig.
Och min främsta skapelse - Döden.
Det är det jag har fruktat mest.
En kraftfull mutant som har drivits till vansinne av sina krafter.
Jag är Apocalypse!
De som går emot mig kommer att förgöras!
KAIRO ÅR 3999
Du måste förstå varför den här kvällen är så viktig, Tyler.
I över 5 000 år har världen stått ut med Apocalypses brutalitet.
Du vet vad han har inneburit för oss.
Vi ska stoppa honom i kväll, far.
Han är i pyramiden och tvingar in liv i sina ådror.
500 årtusenden av forskning pekar på det. Vi får en chans i livet.
Nu måste vi segra.
Annars får vi inte åka hem.
Akta er. Nu är Apocalypse sårbar, men han är ingen dumbom.
Dörren till Lasaroskammaren borde vara här.
Dator, hur kommer vi in?
Analyserar. Ett ögonblick.
Hitta hieroglyfen för orm och tryck på den.
Jag avskyr ormar.
Ge mig betäckning.
Ingen bra början.
Ynkliga mutant. Vågar du gå emot Apocalypse igen?
Hädare! Vågar du befläcka min heliga kammare?
Ditt angrepp var förutsett.
Jag lät dig komma så här långt för att få den kraft som jag saknar.
En inkörsport till tidsdimensionen.
Understår du dig att försöka förgöra mig?
Mutant - du ska få betala för din hybris.
På en gång!
Vi måste komma in!
Kom igen, gör ditt bästa. Du kommer aldrig att vinna.
Aldrig vinna? Insekt!
Andra kommer att ge sig på dig. Världen står inte ut med din ondska.
Ondska? Jag är inte ondskefull. Jag bara är.
Snart är det mer än man kan säga om dig.
Men du ger mig skäl att undra om du möjligtvis har rätt, mutant.
Jag har stridit mot de dina i tusentals år.
Jag borde ha segrat för längesen.
Men tänk om jag aldrig någonsin kan vinna, som torterade Sisyfos?
Vilket grymt skämt.
Är jag dömd att kämpa mot sådant lort till tidens ände?
Min nyvunna kraft kanske kan visa mig svaret.
Jag har ditt svar här.
Apocalypse!
Far?
-Hittade du honom? -Ja. Men han stack med min dator.
Nu kan jag inte resa i tiden, men det kan han.
Det stör mig att han inte gjorde slut på mig.
Som om han inte behövde, för inget jag kan göra mot honom spelar någon roll.
DEN 11 MAJ 1959
Jag beklagar, kompis.
Du blir bra om ett par dagar.
Jag avskyr det här!
Oj...
Det är otroligt hur en person kan betyda så mycket för så många.
Nu, då? Så länge han lever borde vi inte ens existera.
Jag vet inte. Varför finns vi kvar?
Så länge era armband fungerar existerar ni utanför tiden.
-Hur länge? -Laddningen varar bara ett par dagar.
Det var bra, raring.
FORGES LABB ÅR 2055
-Nu kommer han! -Vad är det, Forge?
Jag förstår inte. Portalen fungerar som den ska.
-Något hindrar tidsströmmen. -Gör något!
Bishop!
Vart har jag kommit?
En besökare! Precis i tid för att fånga mig om du kan.
-Vänta! -Så nära, men ändå så långt bort.
-Vi ses! -Vad...?
Jag är inte som förr.
Du kan inte fånga mig! Jag är varken här eller där.
-Jag är här borta. Nej, där! -Sluta! Ge mig raka svar.
Okej då. Kalla mig Bender. Få gör det, men du är den enda som är här.
-Det är vansinne! Var är jag? -Tidsaxeln. Ingen tid att förlora.
Man kommer inte undan sitt förflutna. Men din framtid är enormt ljus!
Jag har varit här i över 10 000 år!
Molekylerna blir lite instabila med tiden.
-Hur kom jag hit? -Via axeln. Hur annars?
Alla tidsresenärer passerar igenom där. Det vet alla.
En stor kille slog dig ur kurs.
Om axeln kan ta mig härifrån så är det dit jag ska.
Vi ska på utflykt! Så spännande! Följ den gula vägen!
Pajasen går mig på nerverna.
Bilder! Någon leker med tiden!
GRATTIS
X-Men!
Man kan inte döda tiden, dummer.
Gillar du dem inte?
Den som hjälper mig härifrån blir min vän för evigt.
Alla kan inte anmäla sig frivilliga.
"Orkestern ska spela och trumpeterna ljuda när de imponerar på sin bröllopsdag."
Du har överträffat dig själv, professorn.
Jean och Scott förtjänar inget annat än det bästa.
Nu så.
-Bröllop är så häftiga! -Det beror på hur man ser på det, chère.
En glädjens dag som vi har väntat länge på.
"Äktenskapets glädje är Himlen på jorden. Livets paradis."
"Endräkten ger själen stilla kraft. Jordelivets odödlighet." John Ford, 1630.
För mina första två X-Men hoppas jag att det blir så.
Såja!
Om du inte gör henne lycklig får du hoppas att jag inte hittar dig.
Ni kom till mig som barn. Se nu vilka fantastiska personer ni har blivit.
-Tack, men vi har mycket kvar att lära. -Det är jag inte så säker på. Kanske det.
Det lär inte göra någon nytta.
Gambit har ordnat deras bil.
Efter senaste gången de försökte gifta sig är jag glad att det gick så bra.
Jean!
Som ett practical joke verkar det lite överdrivet.
Gambit har just rengjort rutan.
Jag stängde ner försvarsmurarna inför bröllopet.
Det är Ruckus!
Kan inte flyga...
Festen är inte över än.
Nasty Boys tog Jean och Cyclops. Det måste betyda Sinister.
Det är inget bra sätt att inleda en smekmånad.
Bra jobbat, Slab. Nu blir chefen glad. Släng in kvinnan i portalen, så drar vi.
Jean Grey. Scott Summers.
De väldiga X-Men är våra att leka med.
Låt honom vara. Bröllopsdagen tillhör bruden.
Ruckus, Vertigo, Hairbag! Sätt fart! Nu ger vi oss av.
Jag känner inte Jean längre, Storm.
Det kan inte stämma! Vi ska leta efter henne, professorn.
-Se till att gästerna går, Jubilee. -Visst, jag ska tänka ut något.
Han ser inte så pigg ut.
Var är hon?!
Cyclops klarar sig.
Hur kunde Nasty Boys bara dyka upp och sen försvinna?
Det är märkligt att de bara tog med sig Jean.
De har varit här. Men jag vet inte åt vilket håll de begav sig.
De får hoppas att jag aldrig hittar dem.
Vi kan inget göra. Det kanske bara var tänkt att locka bort oss från herrgården.
Du och jag tar med Cyclops tillbaka till högkvarteret, Rogue.
Resten får leta efter spår av Nasty Boys.
Om jag inte känner doften så kan vi inte hitta dem.
-Gästerna har gått. -Jag kan fortfarande inte hitta Jean.
Det har varit några kraftiga stötar av ovanlig energi.
Som jag?
Sinister!
Jag missade bröllopet. Det gör mig ledsen.
Bort från honom!
Dåraktiga flicka! Tror du att dina ynkliga krafter kan påverka mig?
Låt honom inte ta dig, Xavier!
Byt kanal om du inte gillar filmen.
-Varför ser jag det här? Händer det nu? -Inte vet jag.
Någon att leka med!
Jag har inte tid att leka. Ge mig raka svar så tar jag dig med härifrån.
Härifrån? Det finns ingen väg härifrån.
Det får vi allt se.
Det är inget fel på tidsportalen. Din bror borde ha kommit fram oskadd.
Skicka mig då till honom.
Om något hände Bishop medan han reste i tiden
kan han finnas var som helst. I vilken tid som helst.
De enda spåren pekar på nordöstra USA under sent 1990-tal.
X-Men! Det är en början. Skicka mig dit.
Vill du verkligen det? Förlorade vi Bishop så kan vi förlora dig.
Var är min portal?
Du är mr Sinister.
-Vem vågar trotsa mig? -En vän till Charles Xavier.
-Släpp honom. -Aldrig!
-Ta det lugnt. -Vem är du?
Shard. Bishops syster. Jag förklarar sen. Just nu måste vi hjälpa professorn.
-Såna här tidsresor gillar jag. -Bra, nu är kavalleriet här.
Jag känner lukten av Sinister.
Kom, han har professorn!
Det är dags, George.
Ta farväl av din värld, gamle man.
Räkna inte med det, Sinister.
George! Jag behöver dig och de andra. Nu!
-Motgång, sir? -Stoppa dem! Och hjälp mig härifrån.
Hur kom ni in hit? Var är Jean?
-Få ut henne härifrån! -Håll för öronen!
Vertigos krafter påverkar balanssinnet.
Då stänger vi av musiken.
Grabben måste sluta med sandwichglassen.
Stopp! Det är ingen dejt.
Öppna en portal, någon!
Xavier var ditt jobb, Sinister. Jag ska försöka lösa transporten.
Förrädare!
Trots hans förmåga att resa i tiden sitter mr Sinister i en riktig knipa.
Ska vi ta reda på var Jean finns nu eller efteråt?
Vad har du gjort med min fru?
Mrs Summers är bara ännu en söndrad blomma som svävar med tidens vindar.
Vad menar du med det?
Följ efter för att finna henne om ni vågar.
Nej, låt bli!
Jag ska följa dig till världens ände.
De har fört Jean dit ni inte kan ta er. En annan tid.
Men du kan det. Visa mig hur.
Var är jag?
Kan någon höra mig?
Lever jag fortfarande?
Jag antar det. Jag kan visst vänta mig sällskap.
Sinister! Vart har jag hamnat? Varför har du kidnappat mig?
För att jag sa till honom att göra det!
FORTSÄTTNING FÖLJER
Text: Ellinor Larsen