Tidligere:
Her er tidsaksen der all tid krysses.
Apocalypse virker oppsatt på å bli herre over selve tiden-
-og har overtalt noen av de mektigste mutantene på jorda til å hjelpe seg.
Det kalles Lazarus-kammeret.
Det er hemmeligheten bak Apocalypses lange levetid.
Jeg drar tilbake til da pyramiden ble bygd og blir kvitt det da.
Hva med Sinister og de savnede synske?
Jeg blåser i savnede synske og tidsrykk.
Jeg er ute etter Apocalypse.
Vil du hjelpe meg med å ta dem, så saml teamet, og la oss gå i gang.
De fire rytterne.
Apocalypse har beskyttet seg selv.
Ta Apocalypse!
Vi kan oppholde dem her.
Hei, kamerat. Etterlat noen til oss.
Lazarus-kammeret. Det er der inne.
La oss finne Apocalypse og gjøre det vi kom for.
Vent! Jeg lukter to rotter på låven.
Nå, Apocalypse!
Xavier? Wolverine? Hva skjedde?
-Hva var det? -Det viktigste trekket av alle.
Innfangingen av kongen. Professor Charles Xavier.
Juhu! Skal du min vei?
Gå til side.
Gå til side. Gå opp. Gå på en sprekk, ryggen sier knekk.
Gå glad og blid, du blir her i evig tid.
Gamle Egypt, 1200 f.Kr.
Han visste det! Apocalypse visste om planen din før vi slo til.
Kanskje. Har du andre ideer, så lytter jeg.
Hvis ikke, så forsvinn, for dette helsespaet er historie.
Unna!
Vi må anta at professor Xavier og Wolverine er ført til samme sted-
-eller tid som de kidnappede synske.
-Så vi er tilbake ved start. -Ikke helt.
Professor Xavier visste at det var en risiko og bar en pulsgenerator,-
-et slags hjemsøkingsapparat.
Cerebro og Graymalkin kan hjelpe med å finne ham.
Tar jeg ikke feil, så kan Graymalking føre oss dit.
La oss gjøre det.
Tåper.
Nå som jeg eksisterer i aksen, trenger jeg ingen gjenoppliving.
At Lazarus-kammeret ødelegges kan ikke lenger skade meg.
Patetisk bortkastet tid.
Og tid, mine venner, er den største makten som finnes.
Dessverre for dere og deres univers, har tiden gått ut.
Graymalkin og Cerebro har visst litt av en prat om professoren.
Alle analyser bekrefter delvis tidsmessig kurs.
Delvis kurs? Betyr det at reisen ble forstyrret?
Datamaskin, ble Xaviers bane blokkert på noen måte?
Nei. Tidsreisende Charles Xavier nådde destinasjonen sin.
Hvilken destinasjon?
Mellom tiden. Forbindelsen. Tidsaksen.
Charles Xavier eksisterer utenfor tiden.
Utenfor tiden? Cable?
Cable, svar!
Nå begynner det.
Jean!
Hva gjør du med henne, din dynge hundemøkk!
Snart ønsker du at du ikke hadde gått gjennom portalen etter professoren.
Jeg har latt deg leve så du får se utslettelsen av alt du har kjært-
-uten å kunne gjøre noe for å redde det.
Akkurat da jeg tenkte at stedet ikke kunne bli snålere.
Du skulle bare visst.
Det er ikke pent å lure med tidsaksen.
Hvem andre er her? Hva er det du ikke sier?
-Du har noe på skjorta. Fikk deg! -Det er nok.
-Han stjeler tid. -Stjeler tid?
Alt skal snart være på plass.
Vent. Du sa at du ville forklare.
Hvis du insisterer, Magneto.
Vi har noen få minutter før de synske er på plass.
Følg med meg.
Tid er bevegelse, og bevegelse og tanke er en enhet.
To aspekter av en kraft som bare jeg selv kan fatte.
Derfor kan visse synske se inn i framtida.
Sinnet kan overgå tiden.
Du har fortsatt ikke svart på spørsmålet mitt. Hva skjer nå?
I århundrenes løp-
-har en elementær balanse mellom godt og ondt nektet meg å seire.
Inntil nå.
For jeg har oppdaget en måte å bryte balansen på.
Ved samtidig å knuse de mektigste synske vesenene i universet.
Som knuste atomer-
-vil ødeleggelsen av dem frigi en kraft av synsk energi-
-som er kraftig nok til å stoppe aksen, stoppe selve tiden.
Og da vil all eksistens opphøre-
-bortsett fra det som er her i aksen, utenfor tiden.
Da skal jeg begynne på nytt, gjenskape universet i mitt bilde.
Et perfekt univers der jeg skal herske ubestridt.
Da du søkte min hjelp, sa du ingenting om denne galskapen.
Du pratet om en framtid der mutanter skulle herske slik jeg har drømt om.
Og du var dum nok til å tro meg.
Fell ham, mine ryttere.
Hva?
Jeg trodde deg aldri, Apocalypse.
Jeg er ikke dum.
Forrædere!
Våger dere å angripe herren deres?
Jeg kaller ingen herre.
Især ikke en som vil knuse uskyldige sammen med skyldige.
Spar meg for din smålige kritikk.
Det kommer fra en hjerne for inntørka til å forstå min realitet.
Smak på Apocalypses kraft!
Den er giftig.
Nei!
Dere har vært veldig uskikkelige, barn.
Hør meg, Sinister.
Jeg mistenkte at Apocalypse bare utnyttet oss.
Jeg hadde planlagt å knuse ham når jeg fant ut hva hans kraft var.
Jeg ville bruke kraften til å bygge opp framtida jeg alltid har drømt om.
Hvis du vil leve, så vis meg hvordan jeg stopper det Apocalypse startet.
Jeg visste om Apocalypses plan hele veien.
Det tiltalte meg å være med på å gjenskape eksistensen.
Bare en idiot vil forræde Apocalypse.
Troløse!
Svikere!
Ingen kan stoppe det jeg har satt i gang.
De synske er på plass.
Sinister, knus dem!
Med fornøyelse. Vertigo?
Vi kan ikke takle alle.
Du har rett. Vi må prøve å befri Wolverine og de synske.
Gå. Jeg prøver å vinne tid.
Apocalypse vil utslette eksistensen. Du må hjelpe med å stoppe ham.
Snakker du til meg? Jeg trodde dere var venner.
Hei, du tuller ikke.
Hold dem unna. Jeg får de synske ut av kamrene.
Magneto, bak deg!
Ruckus er god med ord, hva?
Jaså, ja. Se hvem som er her.
Hvor er jeg?
Ditt siste hvilested.
Ikke flere smålige avbrytelser nå. Ryttere.
Slutten har begynt.
-Professor? Hva skjer? -Jeg vet ikke, Jean.
Jeg føler at min synske energi tappes.
Vi falmer bort.
Se hva jeg har formet.
Ved å utnytte kraften i synsk energi-
-har tidslinjene begynt å vike.
Tidsportaler forsvinner.
Det som en gang var, vil nå aldri være.
Hva som blir, skal jeg bestemme.
Øyeblikk i tid borte for alltid.
Veien tørker ut bak oss.
Alt rakner. Apocalypse trakk i snoren.
Trakk, trakk, trakk. Den fyren.
Apocalypse? Hva har han med det å gjøre?
Ikke stort. Han kødder bare med hele rom-tid-kontinuumet.
Hvordan vet en joker som deg det?
Fordi jeg bygde dette stedet, tror jeg. Det er så lenge siden.
Alt går inn det ene øret og ut av det andre.
Iallfall så ordner jeg ting. Litt støvørking her, litt feiing der.
-Så du er vaktmesteren? -Jeg foretrekker forvaringsingeniør.
Du aner ikke hvor mye støv som hoper seg opp på 14 mrd år.
For ikke å snakke om alt klisset. Du skulle bare vite.
Bare si hvordan jeg unngår at stedet rakner, ellers skyter jeg.
Sånn.
Vent litt. Jeg har ikke sett den blå ringen før.
Den er nok en del av dette.
Psylocke! Hva foregår?
-Du må befri de andre. -Den er grei.
Den synske energien avtar.
Aksen blir normal igjen.
Noen er der ute.
Rolig. Jeg må hjelpe de andre.
Hvordan våger du?
Arbeidet mitt! Tusen års søken.
Utslett ham, og pågrip de befridde synske.
Fire mot én, hva? Jeg liker oddsene.
Én mann, liten og alene, står igjen og forsvarer universet.
Hvis han bare visste.
To små menn, Sinister.
Nå skal en av dere tosker få Jean og Xavier ut av sylindrene.
Ikke denne gangen, X-Man.
Kulen kontrollerer de synske.
Du aner ikke hva du har gjort.
Du har ikke sett noe ennå.
Hva skjer?
Nei! Jeg vil ikke bli avvist.
Hva er galt, tøffen? Vanskelig å få holde på hjelpa?
La oss dra mens vi kan.
De slipper unna.
Glem dem. Jeg går etter mine folk. Finn Apocalypse, du.
Du har reist i over 50 århundrer for å stoppe meg.
Når skal du lære at de er umulig?
Jeg lærer vel tregt.
Det var flott skyting, Cable. Det veltet huset.
Pass på!
Min vakre festning.
Dere skal alle bli begravd i den.
Kommer mot oss. Bli nede.
Jeg går etter Apocalypse.
Gjør som du vil, for jeg frykter ingen.
Se hvem jeg redder. En skulle tro jeg var Xavier.
Kom, herr Endre-Universet.
La oss se om du klarer én X-Man.
Se hvem jeg redder. En skulle tro jeg var en X-Man.
Jeg mister kreftene mine.
I flere titalls livstider i aksen har jeg lært å meste dens kraft.
Jeg vil ikke bli avvist.
Hva?
Noen måtte lukke munnen på fyren.
Bra taiming, Bishop.
Skjønner dere ikke at jeg er udødelig?
Apocalypse, tid og tanke er ett.
Nå som vi er fri, er vår kraft her sterkere enn din.
Du skal ut av aksen med oss.
Utenfor aksens beskyttelse, og når Lazarus-kammeret er borte,-
-vil du opphøre med å eksistere.
Tiden er omme for deg.
Nei!
Drar du allerede?
Og for et rot.
Bishop! Din store stut. Du gjorde meg bekymret.
Jeg skulle ønske jeg var der for å hjelpe. Jeg var bekymret for deg.
Jeg fryktet at jeg aldri fikk se deg igjen. Bryllupsreisene lykkes dårlig.
Vi fikk en stor seier i dag.
Føltes det rart, Magnus, å jobbe sammen?
Nei, Charles.
Hvis vi kunne starte verden forfra, kunne det bli mulig igjen.
Du har ødelagt det du regnet som innbegrepet av ondskap.
Tror du verden har blitt endret?
Akkurat nå bryr jeg meg ikke.
Jeg vil bare hjem.
Takk, Graymalkin.
Ta meg tilbake til ei uke før jeg dro, til sønnen min.
Tekst: Anna Bjørshol