-Kanskje dere skal fortsette alene. -Du prøvde iallfall.
-I motsetning til den grinebiteren. -Wolverine! Bli med.
-Jeg har aldri feiret jul med deg. -Du går ikke glipp av noe.
Du kan synge herrestemmen i "Bjelleklang". Cyclops strever.
Jente, jeg synger ikke "Bjelleklang" før det snør i helvete.
Gi deg! Ikke bli lei deg, vennen. Gamle Logan har aldri vært glad i jul.
Han liker ikke moro. Ikke la det ødelegge.
Oi! Jeg har aldri hatt en sånn stjerne.
Dette er din første X-Men-jul, og den skal bli super.
Det er den allerede.
-Hva er det du lager? -Det kalles mat, Gambit. Vanlig julemat.
Den trenger litt krydder. Kajennepepper, timian...
-Om du vil beholde hånda, hold deg unna. -Gambit vil bare hjelpe!
Når jeg trenger hjelp på kjøkkenet, skal jeg slutte å lage mat!
Du kan fortsatt ingenting om å lage julemat.
"I juletiden ble ølet sprettet, og glade historier ble fortalt.
Julefesten varmet godt en stakkars sjel i halvt et år."
Et alkoholfritt julebrygg som er sir Walter verdig.
Storm, jeg har nok ikke hatt en bedre jul.
Alle X-Men er samlet, og det er mye å være takknemlig for.
-Ja. -Hva er det, Storm?
-Du virker distrahert. -Beklager. Jeg vet ikke grunnen.
Kanskje Jubilees barnlige juleglede minner meg om min egen.
-Hva var det? -Blir vi angrepet? På julaften?
Det kommer fra sektor ni.
Vi er nesten framme!
Beast! Går det bra?
Jeg er uskadd. Men det gjelder ikke tranebærsausen.
-Er Beast skadd? -Bare stoltheten hans.
Utsøkt! Selv om oppskriften var urovekkende ustabil,
-er smaksharmonien upåklagelig. -Med en lue kan du være nissen!
Hørte jeg alarmen, eller er det for mye å håpe på?
Det var Beasts kulinariske krumspring.
-Koketida var nok for lang. -All denne jula...
Jeg må vekk herfra. Julestemningen gjør meg sprø.
-Storm og jeg skal på handletur. Bli med! -Handletur på julaften? Du er gal!
Vær så snill, Wolvie. For min skyld.
Gi deg, jente. Jeg vil heller kjempe mot Sabretooth.
Er det ikke herlig? Jeg har aldri fått kjøpt fine gaver før.
-Dette er flott! Takk for at du ble med. -Ingen årsak. Nå stikker vi herfra.
Er det nok? Bør jeg kjøpe noe til julemiddagen?
Det er min første jul med en ekte familie. Hva skal jeg gjøre?
Du har gjort mer enn nok. Nå gjør vi et ærend til og drar hjem.
Unnskyld meg. Vil du prøve en ny herreduft?
-Få den... -Den heter Villduft.
-Den gjør damene til villdyr. -Logan...
Jeg må ut før jeg blir til et villdyr selv.
Sånn, Logan. Flykt mens du kan.
Kom igjen, Wolverine. Det er julaften! Mor deg.
Du vil ikke vite hva som morer meg nå.
Sirener. Noe er på ferde. Jeg kan lukte det.
Det lukter vel ikke Villduft?
-Som den stinker. -Stol på meg.
Det er en ambulanse!
Jeg tilkaller den rasende vinden!
Kom igjen!
Skynd deg, Ape.
Morlocker! Jeg kjente nok lukten av kloakk.
En stjålet ambulanse. Dere har jammen sunket lavt.
Kom igjen, de er der nede!
Slipp! Du forstår ikke.
Du forstår ikke, tunnelgutt. Du kunne ha drept noen.
Vær så snill, Storm. Hjelp oss! Leech er syk. Vi vet ikke våre arme råd.
Leech, guttungen?
Du går vel ikke på det sprøytet? Morlocker lyver for alle.
Jeg merker at de snakker sant. Vi må hjelpe dem.
Vi prøvde å ta med Leech til sykehuset.
Men mutantkreftene hans var ustyrlige, og vi ble nektet hjelp.
-Så fryktelig! -Så rørende.
-Men hvorfor stjal dere ambulansen? -Det er medisin i den.
Vi var rådløse. Vi hadde ikke noe alternativ.
Vær så snill.
Du skal være morlockenes leder, men viser deg aldri.
Du bør hjelpe oss når vi trenger det. Leech kan dø!
-Der er de! -Vi skal hjelpe.
Du. Jeg passer ikke kloakkrotter.
-Dekk dem med snø! -Hvor kom den snøstormen fra?
-Hva med alle gavene? -Ikke tenk på dem. Nå drar vi.
Tar dette lang tid? Det er bare en time til julemiddagen!
De vil bli bekymret.
Denne veien. Skynd dere.
Callisto.
Så vår store leder nedverdiger seg endelig til å besøke oss.
Er det veldedighet, eller vil du bare se en morlock lide?
-Slutt. Vi kom for å hjelpe. -Hvorfor? Det er første gang.
-Hør her, vi trenger ikke... -Nei, Wolverine. La Callisto snakke.
Uenighetene får vente.
-Leech trenger all oppmerksomheten. -Enig.
-Wolverine! -Hva vil du?
Du har erfaring fra felten. Gjør ham klar.
Jeg flyr ham til huset, hvor Beast kan pleie ham.
Hva er det? Hvorfor gjør du ikke noe?
-Hei, lille venn. -Få ham til å gjøre noe!
Ikke rør meg!
Ti stille, begge to! Gutten skal ingen steder.
Hva mener du? Han trenger umiddelbar pleie.
-Her får han ingen! -Det er for sent.
-Pulsen faller. Han overlever ikke turen. -Gjør han ikke?
Leech? Nei! Det går ikke. Ikke i dag!
Det er jo julaften!
Nei, det godtar jeg ikke. Vi kan ikke miste ham.
-Det må være noe vi kan gjøre. -Wolverine, vær så snill!
Du er god til å helbrede deg selv. Hva med Leech?
Gi deg. Han er ikke meg.
-Logan, kan du det? -Glem det! Det er umulig.
Kan blodet ditt redde Leech?
Kanskje. Det er mulig. Er du fornøyd nå?
Du må prøve, Wolverine. Det er ulikt deg å ikke hjelpe.
Hater du dem såpass mye?
-Tror du ikke at jeg vil hjelpe? -Har du mislyktes i å hjelpe andre?
Ja. De så på meg, redde og håpefulle, som om jeg satt på svaret.
Og jeg skuffet dem. Over 20 stykker.
-Den siste var et barn, yngre enn ham. -Men du sa "kanskje".
Ja. Det virket to ganger. En gang for lenge siden.
Jeg vet ikke grunnen. Den andre gangen... Samme det.
Ape, tok du med utstyret til blodoverføring?
-Overføring? -Glem det.
Jeg kontakter huset og får Rogue til å fly Beast og utstyret hit.
-Til da, Logan, vet du hva du må gjøre. -Du vet ikke hva du ber om.
Jeg ber deg om å være modig nok til å redde et barn!
Han hadde ikke vært døden nær om du passet på dem.
Kanskje du har rett.
Men så lenge det er en liten sjanse for at det går bra, må du gjøre det.
Spør deg, Logan: Om han var sønnen din, hadde du nektet?
Bra. Ape, Wolverine trenger et sted å ligge ved siden av Leech.
Ape ordner det.
-Blir Leech frisk? -Tror du på mirakler, Mariana?
Hva er mirakler?
Kanskje det, om en liten stund.
-Hva gjorde du?! -Jeg piffet opp skinka.
Jeg vil ha denne...sumprotta ut av kjøkkenet mitt! Nå!
Slutt. Dere ter dere som barn. Husk at det er julaften.
Vi har en nødssituasjon!
Rogue, du må fly Beast til morlocktunnelene med en gang.
-Skal bli. -Hvem er i nød?
Hva kan vi gjøre?
Beast kommer om ti minutter.
-Nå har det begynt. -Jeg håper at vi rekker det.
Vær så snill, gutt. Hjelp meg.
-Er Leech frisk nå? -Snart.
Kom. Se på juletreet.
Jeg har pyntet det. Er det ikke pent?
Det er det peneste juletreet jeg har sett.
Leech fant det.
-Leech... -Kom!
Er det julemiddagen deres?
Leech hentet den der oppe før han ble syk.
-Vil du spise med oss, kjære deg? -Bli. Du kan få litt av meg.
Du er nok sulten.
-Mariana spurte deg om noe, Jubilee. -Storm!
-Er Leech...? -Det er for tidlig ennå.
Kom, vi går tilbake til de andre.
-Hvordan klarer de seg? De har ingenting. -Du tar feil. De har hverandre.
Så lenge man har en kjærlig familie, er hver dag som julaften.
Det er noe alle burde huske på.
-Hvorfor har han ikke blitt bedre ennå? -Jeg sa at det ikke ville gå!
-Logan, stans! -Ja, jeg kan trenge litt hjelp.
-Hank, skynd deg! -Beast!
Takk og lov.
Kommer han til å overleve?
Wolverine har mirakuløse legekrefter. Men mutasjonens opprinnelse er ukjent.
Og det er tilfeldig om de kan overføres.
-Så prøv noe annet. Er ikke du lege? -Et øyeblikk!
Øynene hans!
Velkommen tilbake til de levende. Som Æneas, som ledet folket sitt til Roma.
Fjeset mitt er nok ikke det mest betryggende.
-Han er i orden, Mariana! -Så klart.
-Gi meg maktsepteret, Callisto. -Hvorfor det?
Som morlockenes leder slipper jeg å forklare meg. Jeg befaler deg.
Det er rettmessig, men du har ikke vært noen leder.
Gå ned på kne.
Dette maktsepteret har jeg vunnet i kamp. Som morlockfolkets leder
gir jeg herved avkall på alle rettighetene og tittelen som stillingen gir meg.
-Hva? -Reis deg, Callisto.
Foran alle som er samlet her,
gir jeg deg septeret, selve symbolet på morlockenes leder,
med alle rettighetene og ansvaret det innebærer.
Callisto er nå den ene og sanne lederen av morlockfolket.
Hvor er appelsinjusen og kjeksen?
-Jeg vil også ha. -Leech er også sulten.
-Et godt måltid er det legen anbefaler. -Takk, gutt, for at du klarte deg.
Logan, jeg er lei for at jeg ikke viste deg samme omsorg som du viste Leech.
Jeg burde vite bedre enn å tvile på deg.
Som morlockenes leder
inviterer jeg alle X-Men til å spise julemiddag med oss.
-Vi har ikke mye, men... -Vent.
Vi har masse å spise. Halvparten av pakkene er mat!
Er du sikker? Jeg vet hvor mye gavene betyr for deg.
Hva venter dere på? Jeg må vel ikke åpne alle gavene selv?
Du har gjort noe svært edelt i dag, Jubilee.
-Jeg har lært av den beste. -Hun er snill.
Jula ble ikke helt som Jubilee så for seg,
men den blir nok minneverdig for henne.
Og for et par kokker jeg kjenner.
Vil du ikke ha? Gambit har brukt dager på middagen!
Østerssteken min! Min daube glacé!
-Vi kan varme den opp i morgen. -Man varmer ikke opp en slik middag!
Gambit lager ikke ferdigmiddager.
Jeg forstår.
Du må ikke tro at vi ikke vil feire jul med deg.
Ingen fare, Jubilee.
Jeg vil så klart savne dere, men oppofringen deres viser
at dere forstår at det er mer behov for dere der.
Ingen gave kunne ha gjort meg gladere og stoltere.
GOD JUL FRA ALLE X-MEN
Norske tekster: Mats Gullikstad