Bare så det er sagt, professor: Jeg har ikke fått tak i Taylor Prescott på 2 uker.
Jeg ble urolig sist vi snakket sammen.
Det er ganske ødslig her oppe. Jeg kommer til Skull Mesa om 15 minutter.
-Jeg skal hilse dr. Prescott fra dere. -Prescott, Prescott, Prescott...
Jeg er overbevist om at mennesker og mutanter en dag kan leve sammen.
Vi er alle velsignet med gaver.
Men fram til da vet jeg at jeg kan stole på deg og dine X-Men, Charles,
til å ta hånd om de som samfunnet har angrepet eller forlatt.
De tidligere studentene hans lagde denne til dr. Prescott.
Våre unge venner har kommet ganske langt siden de først var her.
Du kjenner dr. Prescott. Han ønsket ingen anerkjennelse
for arbeidet med et samfunn der mutanter kan leve i fred.
Han vil nok sette pris på noe sånt, som er laget med så mye kjærlighet.
Et fly nærmer seg byen.
Han har bilder av Taylor Prescott i sinnet.
Er han menneske eller mutant? Det spiller ingen rolle.
Fell ham, Watchdog.
Hva i...?
Da kan vi fjerne én bråkmaker.
Jeg er visst heldig som... Brillene mine! Kreftene mine er borte!
For en snål glød.
Noen prøvde å drepe meg.
Ødelagt! Jeg lurer på hvilken fjellkjede Skull Mesa ligger bak.
Hei! Vent!
-Så du meg ikke? -Beklager, mister.
Jeg tar sjelden med fremmede. Jeg heter Darell Tanaka.
Scott Summers.
-Har du et ærend i Skull Mesa? -Jeg har det nå.
-De fleste der liker ikke fremmede. -Jeg er vant til det.
Hei, slagmann, slagmann.
Han kan ikke slå.
-Vær så snill. -Hei!
-Hva skjedde? -Han gjorde det igjen!
-Ta ham. -Det var et uhell.
Mutantmisfoster. Kom deg vekk herfra!
-Oi. Hvorfor har du det så travelt? -Beklager, dr. Prescott. Jeg...
Kom tilbake!
-Slutt å plage ham. -Han ødela ballen vår!
-Han er et misfoster! -Dere vet at han ikke kan noe for det.
Han er som dere. Han har ingen. Hent nå en ny ball, og spill videre.
Hat er et veldig sterkt ord, Scott.
De er bare redde for de som er annerledes. Men de vil lære. Kom nå.
Vi ser etter om Mrs. Feeney har noe iskrem på kjøkkenet.
La oss se på det hodet.
-Er du den eneste legen her? -Lege og rettslege.
Folk her har gjerne to jobber. Vær så god.
Hva har du ellers her å gjøre?
Jeg har et bedre spørsmål, doktor. Hva er det som foregår her?
-Hva mener du? -Hvem ringer du?
Noen prøvde å gjøre meg til en varig del av ørkenen deres.
Hvorfor oppfører alle her seg som redde præriehunder?!
Jeg ser etter dr. Taylor Prescott. Vet du hvor jeg kan finne ham?
Prescott? Jeg ante ikke at han fremdeles bodde her.
Han gjorde det for to uker siden. Jeg får se meg om i byen selv.
Hva i...?
Det er en fin hage du har. Beklager, jeg mente ikke å skremme deg.
-Folk her liker ikke fremmede. -Er det byens motto?
-Jeg er Bill Braddock. -Scott Summers.
Jeg hørte at du fikk problemer med flyet.
-Landingsproblemer, ikke sant? -Ja.
Hvor hørte du det?
Jeg kjenner eieren av bensinstasjonen. Han ordner en leiebil, så du kan dra hjem.
Du fikk visst også en solid smell i hodet. Stemmer ikke det, Chet?
-Det stemmer, Mr. Braddock. -Det er ingen sykehus her, Mr. Summers.
En storbygutt som deg bør ha en storbylege.
-Ikke sant, Chet? -Ja.
Ja. Det er rådet mitt. Dra tilbake til byen, og få legehjelp.
-Sier du at jeg må dra, Braddock? -Jeg er bare vennlig.
De som følger rådene mine, er jo vanligvis de lykkeligste til slutt.
Og friskeste.
Si meg, Braddock, når du er så...hjelpsom:
Kanskje du kan fortelle hvor jeg kan finne en venn. Jeg ser etter Taylor Prescott.
Prescott? Hm. Den gamle karen som flyttet inn i Chandler-huset?
-Ja. -Og flyttet ut igjen.
Det er en merkelig måte å oppføre seg på, rett etter at han har invitert meg dit.
-Kaller du oss løgnere, Mr. Summers? -Nei da. Ikke en så hjelpsom mann som deg.
Vil du nå være veldig hjelpsom og si meg hvor Chandler-huset ligger?
-Det er bortkastet tid. -Jeg er på ferie og har all verdens tid.
God dag, mine herrer.
Nå har visst Mr. Summers vært her lenger enn han var velkommen til.
Greit, Tanaka! Jeg vil ha svar!
-Hva har de gjort med dr. Prescott? -Du kan ikke hjelpe ham.
Leken er slutt, doktor! Hvem skjøt ned flyet? Hva skjuler mutantene seg for her?
Han vil ikke si noe, for jeg vil ikke at han skal gjøre det.
Toad!
Du skulle dratt da du hadde sjansen, gutt.
Det ville vært synd om du hadde reist helt hit uten å få treffe vennen din.
Du er syk, Braddock! Hva har han gjort dere?!
Han var dum nok til å gå mot meg. Han lever. Det kan jeg love deg.
Toad er ganske allsidig. Denne harpiksen er som curare.
Prescott er i en skinndød tilstand. Men du vil ikke være like heldig.
I morgen skal du være et eksempel for de som vil gå mot meg.
Nyt de fine omgivelsene nå, Mr. Summers, mens du fremdeles kan.
Jeg har venner, Braddock. De vil lete etter dere.
Og så? Flyet ditt styrtet. Vi prøvde å hjelpe deg, men tragedier skjer.
Du forstår det ikke. Jeg er mutant, som alle dere her!
Jeg bryr meg ikke om du er det eller ikke. Det er det samme.
Du kom i veien for meg. Han kom i veien for meg.
Vi kom for å lete etter et skjulested. Vi likte dette stedet.
Særlig da vi fikk vite om doktorens lille hemmelighet.
Ingenting er som en gullgruve for å få en mann til å ville slå seg til ro-
-og bli en del av samfunnet.
-Braddock! -Jeg heter Solarr!
Hiv ham ut. La ham prøve å få hjelp. La ham tigge om det.
Scott? Kom inn.
Jeg skal finne mat til deg.
Jeg ville ringe etter hjelp. Det gikk ikke.
Det er Watchdogs verk.
-Solarr vil ikke at noen skal finne oss. -På grunn av gruven?
Takk.
Din venn dr. Prescott sørget for at samfunnet vårt ble selvforsynt.
Det lille gullet han lot oss utvinne hvert år var nok. Ingen led nød.
-Solarr fikk noen til å fortelle om det. -Vi ville leve et stille, normalt liv.
Vi trodde at vi ville få det i Skull Mesa.
-Var det ingen som gikk imot Solarr? -Bare Prescott.
-Prøvde ingen å hjelpe ham? -Se på oss! Ser vi ut som soldater?
Vi vil bare få være i fred.
Solarr og mennene hans angrep alle som stilte spørsmål ved styret hans.
De ble aldri sett igjen.
Prescott og de andre lever. Hjelp meg, så vi kan bli kvitt forbryterne!
Jeg kan ikke, Scott!
-Hvordan kan du kalle deg selv lege? -Ja, hvordan?
-Unnskyld meg. -God kveld, Mr. Summers.
-Det er vel ikke mange hemmeligheter her. -Nei.
-Jeg vil be deg om hjelp. -De sa det ville skje.
Jeg vil gjerne hjelpe deg. Dr. Prescott er en hyggelig, gammel mann.
Han hjalp meg ut av en knipe en gang. Men jeg er bare én.
Iblant begynner ting med bare én.
-Dr. Prescott lærte meg det. -Er du gift? Det er jeg.
Jeg har en familie...
Tusk? Solarr vil vite om du har reparert den transformatorspolen.
Nesten, sir.
La gutten gå tilbake til jobben, Summers.
Tusk? Hvordan har kona og barna det?
-Vær så snill, gå! -Jeg vil bare snakke litt med deg.
Hei, vi har noen som trenger hjelp her.
Vil noen gi ham et håndslag? Eller en bil? Han kan få hjelp i den nærmeste byen.
Ja. Han er dødsivrig etter å få hjelp.
Jeg går ut fra at ingen er hjemme.
Kanskje Prescott kan hjelpe til.
Jeg trenger ikke hjelp til å ta hånd om berme som dere.
Greit, tøffing. Få se hva du er god for.
Det er sprøtt.
Hele livet ville jeg bli kvitt kreftene mine og være normal.
Nå vil det bli min død. Så mye å leve for. Så mye er ugjort.
Krefter eller ikke. Jeg er fremdeles en X-Man!
De skal ikke ta meg uten kamp.
God morgen, Mr. Summers.
Braddock. Ikke gjør dette.
Vennene mine vil jage deg til verdens ende!
La dem gjøre det. Ingen kan skade meg her.
Snart har de ynkelige toskene gravd så mye gull til meg at jeg kan fylle et slott.
Rike menn kan kjøpe hærer.
Nå er det på tide å gi disse feigingene en ny lekse i lydighet.
Lambert! Toad! Ta ham med til sentrum!
Innbyggere! Kom fram.
Mine venner, Jeg har lenge fortalt om undergravernes arbeid-
-for å ødelegge det perfekte samfunnet deres. Nå skal dere få beviser.
En utenfra, tilkalt av svikeren Prescott. En spion som vil stjele gullet deres.
Ser dere denne? Det er en sender.
Han ville bruke den i går og kalle til seg sine medskyldige for å ødelegge dere!
Det er en løgn!
Heldigvis rakk Watchdog å forstyrre signalet hans.
Jeg kommer snart til å ødelegge den med Solarrs kraft.
Krystallen var en gave til dr. Prescott.
En gave fra to mutanter som han hjalp, akkurat som han hjalp mange av dere!
Prescott er ingen mutanthater. Hvordan kan dere la galningen ødelegge arbeidet hans?
En veldig pen tale, men jeg er redd de ikke hører etter.
Tiden for rettferdighet er kommet!
Adjø, inntrenger!
Føl kraften min!
Hva gjør du?
Noe jeg burde gjort før. Jeg nøytraliserer Watchdogs virkning på deg.
Geskjeftige fyr!
Vi har forrædere blant oss! Stopp dem!
Dere skal bli til aske!
De er ikke redde lenger, Solarr. Du har nettopp mistet byen din.
Mr. Summers.
Jeg har berget en sender fra flyet ditt.
Noen av vennene dine er på vei.
-Har du ombestemt deg, Watchdog? -Man må ikke være geni for å se utfallet.
-Hvordan har du det, doktor? -Jeg er glad.
Vi skal ta med oss Solarr og vennene hans når de andre kommer hit.
Nei, Scott. De begikk forbrytelsene sine her i Skull Mesa.
Vi bør ta hånd om dem. Går det greit, Mr. X-Man?
Ja, sir, doktor.
-Denne er til deg. -Hva er det dr. Prescott?
Det er et symbol
på at mennesker og mutanter har mye å tilby hverandre.
Jeg tror dette er et fint sted for den.
Hva gjør vi til vennene dine kommer?
-Kanskje mimrer om gamle dager. -God idé.
Liker du fremdeles iskrem?
Tekst: Tor Hundstad