Miksen voi liikkua?
Aikamoinen herätys.
Ulkona tapahtuu jotain. Tarkista, että muut ovat kunnossa, Peto.
-Mennään, muut! -Ulosko?
Kuka laittoi laseresityksen päälle?
Tässä on jotain karmivaa.
Luonnonvoimat ovat epätasapainossa.
Maailmaamme hyökätään!
En usko tätä!
Juuri niin, rääpäle.
Eikö elämä olekin erityistä?
Kuka siellä on?
Jos tulet esiin nyt, sinuun ei satu.
Mitä taikuutta tämä on?
Ei, pyydän.
Katoa!
-Ei. -Auta, Scott!
Haluatko liittyä seuraan?
Pakko pelastaa heidät...
He kaikki ovat poissa!
Poissako? Mistä hän puhuu, Hank?
Miksemme saa häntä heräämään? Miten pieni aivotärähdys voi saada tämän aikaan?
Tämä on selittämätön biologinen tila.
Professoriin ei satu fyysisesti, mutta hänen tilansa heikkenee.
Kuten voimakkaassa hypnoosissa, mieli kertoo, että hän on loukkaantunut.
Voiko jokin manipuloida Xavierin mieltä?
Hän on Maan voimakkain psyykikko! Etkö saa yhteyttä telepaattisesti?
En onnistu.
Jean, Scott, Jubilee! En voinut pelastaa heitä!
Peto, lukemat vain pahenevat.
-Professori! -Charles, kuuletko meitä?
Tiedän tämän paikan.
Charles, liityit vihdoin seuraamme.
-Ihanaa. -Äiti!
Onko tämä unta?
Miten voit olla täällä?
-Missä olen? -Kotona, Charles.
-Etkö muista? -Tietysti muistan.
Mutta viime kerrasta on pitkä aika. Olen kaivannut sinua valtavasti.
Kyllä, rakas poikani. Minäkin olen kaivannut sinua.
Mutta nyt voimme olla ikuisesti yhdessä.
Menetettyäni sinut...
...luulin, etten enää näkisi sinua.
-Entä X-Menini? -Ei huolta, Charles.
Hekin ovat täällä.
-Totta, Professori. -Scott!
En usko tätä!
Se kiistojen ja yhteenottojen elämä on nyt takanamme.
Storm!
Tämä on mahtava paikka! Ei Sentinelejä.
Olette niin todellisia.
Miten tämä on mahdollista?
Se on sinusta kiinni.
Sinun ei tarvitse olla huolissasi meistä. Päästä irti.
Jos saisin olla kanssanne ilman kamppailuja-
-se olisi todella helppoa.
Kyllä! Tunnen itseni niin kevyeksi ja vapaaksi.
Päästä irti.
Universumista tulee sinun.
Kyllä.
Lukemat putoavat taas.
Olet lääkäri, Peto! Tee jotain!
-Menetämme hänet! -Testaa taas psyykkisiä voimiasi.
Tarvitsemme sinua, Professori. Älä luovuta.
Pyydän, puhu minulle.
Tarvitsemme sinua.
Tuohan kuulostaa Jeanilta!
Mutta missä hän on?
Älä huomioi häntä. Tule minua kohti.
-Professori! -Tule luokseni niin saat levätä.
Tunnen sinut, mutta miten?
Et tunne. Et voi.
Minun on muistettava.
Pieni pussi, kiitos.
Mitä ihmettä?
Tuo pieni pirulainen!
Okei, pikkuinen. Anna lompakkoni takaisin.
-Hyvää työtä, herra. -Kuka olet?
En ole tavannut toista, jolla on tällaiset kyvyt.
Liity seuraani takanasi olevaan ravintolaan.
Juuri sinne.
Pyydän astumaan sisään.
Et hyväksy sitä, miten hoidan bisnekseni.
Käytät lapsia varastaaksesi. En hyväksy sitä.
Se pikkukakara luuli sinua ihmiseksi. Yleensä en varastaisi mutantilta.
Varas on varas, olipa uhri kuka hyvänsä.
Olen eri mieltä.
Ei-mutantit ovat toivottoman typeriä.
Heitä kuuluukin käyttää hyväkseen.
Miksi näen nämä muistot uudestaan?
Olet Varjokuningas!
Tapasimme 20 vuotta sitten!
Taistelimme parhaiden telepaattien Astraalitasolla.
Taistelin pelastaakseni Stormin ja Kairon lapset tältä hullulta.
Minä osoittauduin voimakkaammaksi.
Olen pitänyt sinut siellä koko tämän ajan psyykkisillä voimillani.
En ollut tavannut mutanttia, joka oli yhtä julma kuin Varjokuningas.
Tiesin, että ihmiskuntaa pitäisi suojella sellaisilta olennoilta.
Niinpä perustin X-Menit.
Minun X-Menini.
Yksilöitä, jotka ovat omistautuneet-
-mutanttien ja ihmisten rauhalliselle yhteiselolle.
Ei. He ovat poissa.
Ja unelmasi on tuhottu.
X-Menejä ei enää ole.
Se ei voi olla totta! Näin heidät vasta!
Näit heidän tuhoutuvan maailmassasi.
Jos haluat nähdä rakkaasi uudestaan, tule luokseni.
Päästä irti.
Kadota itsesi minuun.
Ole rauhassa.
Tämä on vastoin kaikkia kokemuksiani.
Tila huononee taas.
-Älä jätä meitä! -Missä olet, Professori?
Olen täällä, Astraalitasolla.
Etkö aisti minua?
Varjokuningas on manipuloinut mieltäni ja houkutellut minua kauemmas.
Olet oikeassa, Charles.
Olet kuolevaisen antautumisen reunalla.
On liian myöhäistä vastustaa minua nyt.
Mentaaliset voimasi ovat lopussa.
-Ei koskaan! -Lähden vankilasta, kun tulet tänne.
Mielesi piti minut täällä-
-mutta pieni isku päähäsi heikensi otettasi minusta, jolloin pääsin pakoon.
En salli sitä!
Auta minua, Jean!
Hank! Hän puhui ja pyysi apua!
-Millaista apua? -En tiedä.
Hän kamppailee jonkun kanssa.
Miten voimme taistella näkymätöntä vastaan?!
-Jean? -Professori!
Nostakaa hänet varovasti.
Olimme todella huolissamme. Pelkäsimme menettäneemme sinut.
Niin, mutta olen nyt palannut.
Kuka siellä on?
Toivottavasti kukaan ei yritä vitsailla.
Sinä se vitsi olet, karvapallo!
Kuka siellä? Kuulin jotain.
Lopettakaa tämä!
Professori!
Kuka on vastuussa tästä?
Ei hän! Se ei voi olla!
-Tänne on tunkeuduttu. Ilmoittautukaa! -Mitä tapahtuu?
-Wolverine! -Päästä irti!
Jubilee!
Storm!
Sinä et saa minua!
Hälytykset soivat nukkuma-alueella.
Mutten löydä mitään fyysisiä todisteita vaarasta.
Outoa.
Löysin vieraan elämänmuodon tästä huoneesta!
Vieraan elämänmuodon?
Voitte pitää minua tämän epätäydellisen astian uutena omistajana.
Odotahan kun saan käteni vapaiksi!
Mitä tämä on?
Professori? Joku?
-Mitä olet tehnyt Xavierille? -Saman mitä hän teki minulle.
Yli 20 vuoden ajan minut oli karkotettu kylmään, muodottomaan vankilaan.
Tänään kostan miehelle, joka laittoi minut sinne.
Ette usko näkemääni unta.
Tai minun untani.
Ne eivät ole unia. Varjokuningas hyökkäsi mieltemme kimppuun.
Storm! Pieni Ororo.
Olen kaivannut sinua.
Se on pelkkä illuusio! Älkää pelätkö!
Sinun on turha ottaa häneen yhteyttä, Jean Grey.
-Hän on minun! -Kuule nyt, Professori.
Tiedän, mitä tehdä.
Jos epäonnistumme, me molemmat jäämme tänne.
Emme epäonnistu.
-Olet kouluttanut minut hyvin. -Toivottavasti olet oikeassa.
Voin vain toivoa, että mielemme ovat tarpeeksi vahvoja yhdessä.
On aika poistaa Varjokuningas kirurgisesti.
Oletko hullu? Laita ne pois.
Vaikka hyökkäys heikentäisi Varjokuningasta-
-se aiheuttaisi vahinkoa Xavierin keholle.
Täydellinen suojaus, herrat.
Rakas panttivanki, joka ei lähde rinnaltani.
Ei!
Tiedän, mitä teet, Xavier!
En salli sitä!
Se on kiinni Jeanista ja Professorista.
Voimme vain odottaa ja toivoa, kun he taistelevat.
Olet typerys kohdatessasi minut, Jean.
Edes Xavierin avulla. Oppilaasi ei voi suojella sinua.
Ehkä hän voi lohduttaa elinkautisen vankeutesi aikana.
Nyt saan teidät tuntemaan Astraalitason karkotuksen kylmyyden.
Päättymätön tyhjiö! Ei tuntoa, ei makua, ei eloa, ei lepoa!
Pysy kanssani, Jean!
Ymmärrän, Professori.
Kun tämä on ohi, ilmaannun sinun maailmaasi, Charles.
Käytän kehoasi levittääkseni kaaosta planeetalla, jonka haluat parantaa.
Jäädyt ikuisiksi ajoiksi tähän tyhjyyteen.
Taistele, Jean!
-Ei! -Taistele. Käytä mieltäsi.
Ei tällä kertaa!
Keskitä kaikki voimasi!
Ei! Ette voi estää minua!
Hän on liian voimakas!
Yritä kestää, Jean! Pystymme siihen yhdessä!
Jos minun on palattava, Xavier, en mene sinne yksin!
Kiitos.
Se on tehty.
Mennään kotiin.
-Toivottavasti nuo ovat hyviä uutisia. -Uskomatonta!
-Taidamme olla kotona! -Erinomaista.
-Scott? -Kyllä, kultaseni.
Kaikki ovat turvassa.
Haluaisin tietää, mitä tapahtui.
Wolverine, Varjokuningas muistutti, että ainoastaan valppauden avulla-
-voimme pitää hänenkaltaisensa tuhoisat voimat loitolla.
Hän palaa heti heikolla hetkellä.
Mutta hän antoi minulle arvokkaan lahjan.
-Lahjanko? -Kyllä.
Hän pakotti minua ajattelemaan, miksi perustin X-Menin-
-ja miksi taistelemme ideaaliemme vuoksi.
Lyhyesti sanottuna se on syyni elää. Olen ikuisesti kiitollinen siitä.
Antaa tulla, kovis.
Joku toinen kerta, pätkä. Kun olen sillä tuulella.
Näen sen, mutten usko sitä.
-Seuraammeko? -Emme. Hän päätti lopettaa hyökkäyksen.
Se taitaa olla hänen tapansa kiittää.
Suomennos: Jerry Savolainen