-Jag såg odjuret med huggtänder och klor! -Det var otäckt! Det hemsöker oss!
Vi måste göra nåt!
Vi måste förgöra honom!
Demonen!
Chefen! Chefen!
Förgör demonen!
Fort! Den är fast i återvändsgränden!
-Förgör demonen! -Skjut honom!
Den försvann i tomma intet!
Era hjärtlösa dårar. De vet inte vad de gör.
"Jag vet," säger hon. "Vi tar en resa," säger hon. "Det blir skoj."
Skoj!
Efter allt vi gått igenom tänkte jag att vi hade mått bra av det.
Men du sa inte att vi skulle ha ett förkläde med.
Klaga inte. Det här är inte vad jag kallar skoj.
Du, tönten. Jag trodde du tyckte om att åka skidor.
Det här är att dricka varm choklad och bli utstirrad av rikingar.
Jaså? Nästa gång kan ni väl boka er egen semester!
Chère, vänta.
-Jag hoppas att du är nöjd. -Jag vet inte vad det betyder.
En demon? Du måste skämta.
Jag hörde det på tåget. Hela staden tror att de är attackerade av en mörk varelse!
Det måste vara en lokal vidskepelse.
Berätta mer.
Jag gottgör dig.
Vi flyger till Monte Carlo och äter god mat och ligger på stranden.
-Vart ska du? -Jaga demoner. Vill ni med?
Jaga vad?
Hur långt borta ligger det här Neuherzl?
Några kilometer bort.
Varför? Vill du ge upp?
Det börjar bli sent. Jag kanske ska flyga oss dit.
Ska vi förstöra för Gumbo?
Vi åker inte så mycket skidor i träskmarkerna.
-Är du säker på att du inte vill ha hjälp? -Nej då. Gambit är en naturlig atlet.
Remy! Vänta, vi kommer!
Det är bättre.
Var är Gambit?
Kom igen, Remy. Säg nåt.
Han blir inte ens andfådd mot Apocalypse eller Magneto.
Vad krossar honom? En tall.
Vänta.
Lavin!
Jag kommer! Håll i dig!
Vad i...?
Var inte orolig.
Här bor 20 medlemmar av vår orden.
-Vi tar hand om många skidolyckor. -Logan!
-Hur mår han? -Gambit är skadad men han blir bra.
Tacka gud.
-Vem är tjuvlyssnaren? -Broder Reinhardt.
Visa våra gäster till besöksrummen.
Broder, är det klokt att ha främlingar i dessa tider?
De är inte vanliga resande!
De som behöver är alltid välkomna, broder Reinhardt.
Snälla, tro på vårt uppdrag.
Är ni munkar?
-Då måste jag vara den enda kvinnan här. -Ja.
Skulle ni därför kunna tänka er att ta emot nåt mer passade-
-att bära under er tid här? -Jag vill inte göra de andra rastlösa.
Se upp var ni går.
Vissa dörrar på de övre våningarna öppnar ut i intet.
Klostret skadades svårt under kriget.
Johann, förutom att be och utföra präst-uppdrag-
-vad gör ni hela dagarna?
Vårt uppdrag är att ge skydd och trygghet till alla resande.
Det och att ge en plats åt att förnya sitt förhållande till Herren.
Att stå nära himlen hjälpte inte oss idag, Fader.
Är ni säker, sir? Har ni förlorat er tro?
-Vad söker ni? -Handling.
Jag har hört att det finns en demon som befinner sig här.
-Ni menar nere i staden Neuherzl. -Ja.
Det är ett märkligt rykte, inte sant?
Jag har personligen aldrig mött en demon.
Jag ska titta till Gambit.
Förlåt, pastorn, Jag trodde inte... Hallå! Vad gör ni?
Jag kan inte fånga nån med den här på mig!
Nej! De måste tjäna demonen!
FARA
Det var nära!
Hör du!
Ni är i säkerhet nu.
Nej, ni förstår inte!
Försök hoppa över de här, kompis!
Jag vill inte bråka.
Vi har dansat färdigt, mr Demon!
Nej, ni får inte!
-Varför inte? -Han är min broder.
Broder? Ni är inte lika varandra.
Broder i den ecklesiastiska meningen.
-Han är en medlem i vårt kloster. -Förlåt för att jag skrämdes, fräulein.
-Jag visste inte att ni flög. -Det är okej.
Jag visste inte att ni gjorde det ni gjorde.
Teleportering.
Jag tänker på en plats dit jag vill och så är jag där.
Gambit vill hellre vara i Monte Carlo.
Kan ni ordna det?
Nog med småprat!
Är ni den som attackerade Gambit?
Självklart inte!
Broder Nightcrawler är en Guds man.
Men är ni inte demonen vi hörde talas om?
På sätt och vis, ja.
Jag är en mutant, som er.
Men till skillnad från de flesta var det uppenbart redan från födseln.
Min mor avvisades när hon födde ett missfoster.
Jag fick aldrig veta hennes namn.
Hon övergav mig, men jag dog inte.
Jag hittades istället av en familj av resande underhållare.
Jag blev Nightcrawler, huvudnumret i deras lilla cirkus.
Jag var perfekt i deras galna värld.
Men när strålkastarna släcktes var jag fortfarande en utböling.
Ratad och hatad.
-Ingen ro för de fula. -Gambit!
Nej, han har rätt.
Alla människor har brister och kämpar med sina synder-
-men ingen vill påminnas om sin mänskliga svaghet. Mitt utseende gör det svårt.
-Blir ni inte less? -Det brukade göra det.
Men sen fann jag frid genom att ägna mitt liv åt Gud.
Han ledde mig till den här platsen där de värdesätter hjärtat, inte utseendet.
Vad pratar ni om? Vi är mutanter!
Gud övergav oss för länge sen.
Nej, min vän. Gud överger aldrig sina barn, varken människor eller mutanter.
Han är här för oss i glädje och i sorg.
Om vi tillåter honom.
Snacka inte sånt strunt. Jag har försökt!
Tror ni inte jag vill det?
Jag behöver ingen predikan från en cirkuspojke.
-Du trampade nog på nåns tår. -Jag är ledsen.
-Det var inte meningen. -Det är okej.
Gambit har en fråga.
Om ni inte var den som försökte döda mig, vem var det?
Folket i Neuhertzl! Jag kan inte längre tillåta denna hädelse!
Odjuret ni söker är där! I klostret!
Är ni galen? De är Guds män!
Den Onde har smutsat ner den heliga platsen!
Den måste förgöras!
Letar ni efter mig?
Nej, jag letar efter en privat stund.
Vi är lika, ni och jag. Vi är arga på världen och på oss själva.
Min ilska drev mig mot Gud. Er ilska drev er bort.
Berätta inte för mig om Gud!
Vilken gud skulle tillåta det här?
Vår förmåga att förstå Guds syften är begränsad-
-men vi söker tröst i det faktum att hans kärlek är gränslös.
Jag brukade tro på allt det där men jag har levt för länge-
-och gjort för mycket. -Livet kommer alltid att vara svårt.
Jag förstår det bättre än de flesta.
Men trots allt menar de av all tro att det finns en Gud som älskar dem.
Kan så många ha fel?
Öppna ert hjärta, herr Logan.
Skulle det skada att se världen genom annorlunda ögon?
Broder! En pöbel är på väg upp från Neuhertzl!
-De har nog fått reda på att du är här. -Och de vill slita er i stycken.
Säg mig. Vad är Guds syfte med det?
Neuhertzl är isolerat. Folket vet ingenting om mutanter.
Jag är kanske här för att öppna deras hjärtan.
Jag ger mig av så att ingen skadas.
Ska ni rymma, predikanten?
Vad är på tok? Har ni förlorat tron?
Varför? Varför hatar de alltid mig?
Logan, människorna är inte elaka. De är bara rädda. Var försiktig.
Försiktig? 50 mot två?
Tre, mina vänner.
Gambit är ju redo för allt.
-Är du säker? -Självklart, chère.
Så snart rummet slutar snurra.
Välkomstkommittén är här.
-Djävul! Ut med dig! -Förgör demonen!
Ut med honom!
Igen! Hårdare! Gud är med oss!
Först måste ni ta er förbi mig!
Ta honom!
Lugna er!
Rör mig inte!
Stoppa demonerna!
Våra familjer! De vill skada oss! Förgör dem!
Ut ur mitt huvud!
Jag försöker att inte göra köttslamsor av er.
Backa nu!
Bitte, Frau Kohler!
Nu känner oss! Snälla, lyssna!
Nein! Ni är ett verktyg för Den Onde!
Berätta var monstret gömmer sig!
Jag gömmer mig inte!
Biblioteket? Hur kom vi hit?
Gambit tycker inte alls om det här.
-Ta honom till nedervåningen! -Vad ska du göra?
Jag ger upp. Det är enda sättet att förhindra att nån skadas.
Broder Reinhardt! Stanna! Det är slutet för dig, demon!
Var försiktig! Det fattar eld!
Din smutsige!
Demonen attackerar Broder Reinhardt!
-Jag ger upp! -Nej!
Ni har korrumperat den här platsen! Jag måste rena den!
Kom igen, demon. Gör vad du vill.
Varför stannar du upp? Jag har svikit dig!
Jag kan inte döma dig, broder Reinhardt.
Frågan är hur Gud kommer att döma dig? Se dig omkring.
Det här är skörden av ditt arbete, inte mitt!
Gud, hjälp mig! Jag hade fel!
Jag har syndat! Vad har jag gjort?
Tack, mina vänner.
Er närvaro har varit en stor välsignelse.
Vad menar du med det?
-Titta på stället. Vi förstörde det! -Jag håller inte med.
Broder Reinhardt förstår sitt tragiska misstag och ångrar sig.
Människorna ser inte längre på mig med fruktan i hjärtat.
Inga liv spilldes. Vi har all anledning att vara tacksamma.
-Men klostret? -Det är en tragedi.
Men det var bara sten och murbruk.
Grunden som Gud har byggt i våra hjärtan kan aldrig förstöras.
Jag förstår inte er.
Jag har markerat några passager här som ni kanske finner givande.
Kom ihåg, herr Logan. "Annorlunda ögon."
Paris. Tillbaka till civilisationen.
Jag vet inte. De tysta små munkarna började växa hos mig.
Chère,de där munkarna lurar sig själva.
Vi är ensamma i världen. Livet är oberäkneligt.
Antingen får du kåk eller en busted flush.
Sa jag nåt fel?
Tänk om han har rätt? Tänk om det här är allt?
"Jag tackar dig, Herre.
Du var vred på mig, men din vrede har upphört och du tröstar mig.
Jag är trygg och fruktar inte."
Text: Rebecka Forsell www.sdimedia.com