ALADIN
Země, z níž přicházím, je jen poušť, písek, žár,
stopy karavan velbloudích.
Tam je oáz jen pár, voda největší dar,
kdo je cizí, ten zabloudí.
Vítr když začne vát a když slunce jde spát,
když i vzduch suchý je jak troud.
Vzdušný koberec vem, vystup nad horkou zem
a zkus arabskou nocí plout.
Plout prohřátou tmou,
kterou den horký hřál.
A nechat se nést, plout nad pískem cest
stále výše a dál.
Plout prohřátou tmou,
v které půlměsíc tkví.
A spadneš-li snad,
zda přežiješ pád,
to Alláh jen ví.
Salaam a dobrý večer, moji milí přátelé.
Přistupte blíž.
Ne, to je moc.
Tak.
Vítejte v Agrabahádu.
V tajemném městě.
Městě kouzel.
V nejlepším městě obchodu na tomto břehu Jordánu.
Podívejte. Kombinace vodní dýmky a kávovaru.
Taky umí dělat hranolky.
Nerozbitná.
Rozbila se.
Podívejte se na tohle. Takovou vzácnost jste neviděli.
Je to duch Mrtvého moře. Poslouchejte.
Je tam.
Počkejte.
Vidím, že vás zajímají nevšední zvláštnosti.
Největší odměnu byste dostali za tohle.
Nenechte se ošálit jejím všedním zjevem.
Nejde o to, jak vypadá zvenčí, ale o to, co je uvnitř.
Není to obyčejná lampa. Změnila život jednomu mladíkovi.
Mladíkovi, který vypadal stejně obyčejně jako ona.
Ale měl zlaté srdce.
Chtěli byste ten příběh slyšet? Začalo to jedné temné noci...
Ve které čekal zlý člověk se špatnými úmysly.
Jdeš pozdě.
Tisíckrát se omlouvám.
- Máš to tedy? - Musel jsem podříznout pár krků.
Ale mám to.
Poklad.
Věř mi, můj jízlivý příteli. Dostaneš, co zasloužíš.
Co si zasloužíš...
Rychle za ní.
Rychleji.
Konečně po všech těch letech hledání.
Jeskyně zázraků.
Jeskyně zázraků!
S pomocí Alláhovou.
Nezapomeň. Přines Iampu.
Všechno bohatství si nech, ale lampa je moje.
Lampu. Lampu.
Kdes toho chlápka vyhrabal?
Kdo mě to budí z dřímoty?
Já. Gazeem.
Obyčejný zloděj.
Věz, že jen jeden smí vstoupit.
Ten, jenž je králem zlodějů.
Ten, co má zlaté srdce.
Na co čekáš? Jdi dál.
Hledej toho se zlatým srdcem.
To snad není možný.
Nikdy tu hloupou Iampu nezískáme. Nikdy. Zapomeň na to.
Jsem úplně rozžhavenej do běla.
Trpělivost, Iago.
Gazeem zřejmě stál za míň, než jsem si myslel.
To je ale překvapení.
Zřejmě z toho překvapení dostanu infarkt.
Co budeme dělat? Máme problém.
Ano.
Jen jeden smí vstoupit.
Musím najít toho se zlatým srdcem.
Stůj, zloději!
Ty pouliční kryso, přijdeš o ruce.
Kvůli bochníku chleba?
- Tamhle je. - Tak snadno nám neutečeš.
Myslíte, že to bylo snadný?
Vy dva tamtudy a ty se mnou. Najdeme ho.
- Dobré ráno. - Máš malér trochu brzy.
Nemáš, Aladine?
Malér? Vůbec ne. Malér bude, když mě chytí.
- Mám tě. -Jsem v maléru. - Tentokrát...
Výborně sis to načasoval, Abu. Jako vždycky.
Jdeme. Stihl jsem to.
Hop sem a už je to za mnou. Hop tam a vedle ťal meč.
Krad jsem, ale nejsem povaleč. Já měl jen hlad.
Hop skok, jen zbavit se stráži. Ba ne, ted' končí šprým.
Vždyť já zase tolik neloupím.
- Vzdej se! - Vzdej se!
- Počkej! -Lotře!
Mám jen koláč sladký.
Dolů s ním, at' dá ho zpátky.
Jak se dostat jen, z toho pekla ven? Pomůže mi opičák.
Aladine, pozor, to je zrádné.
S takovou tě čeká kriminál.
Rodiče už nemá, syčák, žádné.
Protože chci jíst, proto musím krást, a tak pořád dokolečka,a tak dál.
Jen skok a už tady nejsem. Jen krok a mizím jak dým.
- A pryč. Příště líp se přestrojím. -Tamhle je.
Jen skok a zůstali vzadu. Jsou pryč a stačil jen krok.
A teďka obejdu si rychle blok.
- Za ním. -Vandal.
- Abu. -Skandál.
Páni, proč to štvaní?
Já ho slupnu ke snídani.
Protože chci jíst, proto musím krást, nikdo přec nemá rád hlad.
Chyťte ho!
Pozor, má šavli.
Hlupáci, všichni máme šavle.
Hop sem a zase jsou vedle. Hop tam, jsou blizoučko už.
Cik cak už mají mě hnedle. Já však už zase jsem v sedle.
A teď převezu tu smečku, pojď sem koberečku,
hezky se mnou vzduchem pluj.
PRODEJ HNOJE
A teď, příteli, budeme hodovat.
Tumáte.
Vezměte si.
Zřejmě míří do paláce.
Další princeznin nápadník.
Z cesty, špinaví parchanti.
Kdybych byl boháč jako vy, měl bych vytříbenější způsoby.
Já tě naučím způsobům.
Podívej, Abu. Kůň se dvěma zadky. To se každej den nevidí.
Jsi jen bezcenná pouliční krysa.
Narodil ses krysou a taky jako krysa zemřeš.
A oplakávat tě budou jen tvoje blechy.
Nejsem bezcenný. A nemám blechy.
Pojď, Abu. Jdem domů.
Syčák, grázl, není pravda.
Nač vykládat to dlouze.
To já pouze z nouze, pánové.
Jsem tak sám
a prostě smůlu mám.
Jednoho dne, Abu, se všechno změní.
Budu bohatý, budu žít v paláci a nebudu mít žádný starosti.
- Nikdo mě nikdy tak neurazil. - Princi Achmede.
Ještě neodjíždíte, že ne?
At' si ji vezme někdo jiný.
Jasmino.
Jasmino!
Co vyvádíš, Rajahu?
Tak proto princ Achmed tak vyváděl.
Ale tati, Rajah si s ním jen hrál, viď.
Jen sis s tím nafintěným a namyšleným princem pohrál.
Drahá, nemůžeš odmítat jednoho prince za druhým.
Zákon říká, že se do příštích narozenin musíš provdat za prince.
- Je to špatný zákon. - Zbývají ti už jenom tři dny.
Otče, nelíbí se mi, jak mě nutíš.
Pokud se provdám, tak z lásky.
Jasmino, nejde jen o zákon.
Nebudu tady věčně.
Chci si býtjistý, že jsi zabezpečená.
- Zaopatřená. - Prosím, snaž se to pochopit.
Nikdy jsem nic sama neudělala. Nikdy jsem neměla kamarády.
Až na tebe, Rajahu.
Dokonce jsem nikdy nebyla venku za zdmi paláce.
Ale Jasmino, jsi přece princezna.
Tak možná už princeznou dál být nechci.
Nedopust' Alláh, abys měla dcery.
Nevím, po kom taková je. Její matka tak náročná nebyla.
Jafare, můj nejvěrnější rádče.
Potřebuji všechnu tvou moudrost.
Jsem tu, abych ti sloužil, můj pane.
Jde o následníka. Jasmína si odmítá vybrat ženicha.
Jsem s rozumem v koncích.
Dej si sušenku, fešáku.
Vaše Veličenstvo ví, jak zacházet s hloupými ptáky.
Možná bych našel řešení tohoto ožehavého problému.
Ty to dokážeš.
Ale musím k tomu použít kouzlo modrého drahokamu.
Můj prsten?
- Jde o rodinný šperk. - Potřebuji ho k nalezení ženicha.
Nebojte se.
- Všechno bude v pořádku. - Všechno bude v pořádku.
Drahokam.
Tady, Jafare. Cokoliv potřebuješ.
Jste velmi laskavé, Veličenstvo.
A teď si běžte zase hrát.
Ano, to já rád.
Už toho mám dost.
Jestli budu muset sníst ještě jednu tu odpornou sušenku...
Uklidni se, Iago.
Brzy budu sultánem. A ne jen obyčejným poskokem.
A pak mu ty sušenky nacpu do krku.
Promiň, Rajahu.
Nemůžu tady zůstat.
Budeš mi chybět.
Sbohem.
Pomeranče z Jaffy.
Prima, Abu. Běž.
Ochutnejte. Vaše smysly se roztančí a budou zpívat.
Koukej to vrátit.
Zmiz odsud, ty malá špinavá opice.
Sbohem.
Dobrá práce, Abu.
Podává se snídaně.
Krasavice, kupte si kotlík. Mosazný nebo stříbrný.
Datle. Datle a fíky. Datle a pistácie.
Nechtěla by dáma náhrdelník? Krásný náhrdelník pro dámu.
Čerstvé ryby. Myje chytili, vy si je kupte.
Ne, děkuji.
Promiňte.
Omlouvám se.
Asi máš hlad. Tady máš.
Měla byste zaplatit.
- Zaplatit? - Nikdo mi tu nebude krást.
Omlouvám se, pane. Nemám peníze.
- Zlodějka! - Prosím!
Když mě necháte odejít, sultán vám zaplatí.
Víš, jak se trestá krádež?
Ne, prosím.
Děkuji vám, pane. Děkuji, že jste ji našel.
- Hledal jsem tě. - Co to děláš?
- Hraj tu hru se mnou. - Tyji znáš?
Bohužel ano. Je to moje sestra.
- Je trochu blázen. - Ríkala, že zná sultána.
Považuje za sultána naši opici.
Moudrý sultáne, čím vám posloužím?
Tragédie, co?
Snad se tak moc nestalo.
Pojď, sestřičko. Musíme k doktorovi.
- Doktore, jak se máte? - Ne, k tomuhle ne.
Pojď, sultáne.
C0 je to?
Vraťte se, vy zloději!
Se vší úctou, Vaše Chorobnosti,
nemohli bysme počkat na normální bouřku?
Šetři dechem, Iago. Rychleji.
Ano, moci pekelná.
Rozestup se, písku času.
Ukaž mi toho, kdo může vstoupit do jeskyně.
Ano. Ano.
Tady ho máme.
Ten se zlatým srdcem.
To je on? To je ten klaun, co jsme na něj čekali?
Řekneme strážím, aby ho pozvaly do paláce.
- Ano? - Dobře.
Už tam budem.
Ráda bych ti poděkovala, žes toho muže zastavil.
Zapomeň na to.
Bylas na trhu poprvé, co?
Bylo to tak znát?
No, hned jsem si tě všimnul.
Vypadalo to, že nevíš, jak je Agrabahád nebezpečný.
Učím se rychle.
Pojď. Tudy.
Pozor na hlavu.
Opatrně.
- Tady bydlíš? - Jo, jen já a Abu.
- Chovej se jako doma. - To zní nádherně.
Není to nic moc,
ale mám krásný výhled.
Palác vypadá nádherně, co?
Úžasně.
Jaké to asi je tam žít? Mít sloužící a komorníky.
Lidi, co ti říkají, kam máš jít a co si obléknout.
Je to lepší než tady, kde se pereš a utíkáš strážím.
Nesmíš se sám rozhodovat.
- Cítíš se jako... - Jsi jako...
...v kleci.
Odkud jsi?
Záleží na tom? Utekla jsem a nevrátím se.
Vážně? Proč?
Ty zloději.
Otec mě nutí, abych se provdala.
To je hrůza.
Abu!
Co říká?
Abu říká,
že to není fér.
- Vážně? - Opravdu.
A říká Abu ještě něco?
Rád by ti nějak pomohl.
No teda.
Řekni mu, že je moc milý.
Tady jsi!
- Jdou po mně. - Nebo po tobě?
Poslal je za mnou otec.
- Věříš mi? - Cože?
- Věříš mi? - Ano.
Tak skoč!
Pořád na sebe narážíme, co, pouliční kryso?
Utíkej. Honem pryč.
Půjdeš do vězení.
- Nechte mě. - Pusťte ho.
To se podívejme. Pouliční myška.
Pusťte ho.
Na příkaz princezny.
- Princezna Jasmína. - Princezna?
Co tu děláte? A s touhle krysou?
Do toho vám nic není. Pusťte ho, jakjsem řekla.
Rád bych, princezno. Ale mám příkaz od Jafara.
- Musíte si to vyřídit s ním. - To si pište.
Jafare?
Princezno.
- Jafare, uvíznul jsem. - Co pro vás mohu udělat?
Stráže na váš rozkaz zatkly jednoho hocha z trhu.
Váš otec si přeje mít v ulicích klid.
- Ten kluk byl Iump. - Co provedl?
- Nemůžu dýchat. - On...
- Unesl princeznu, samozřejmě. - Kdybys mohl...
Neunesl mě. Utekla jsem.
Alláhu.
Jak zneklidňující.
Kdybych to byl věděl...
- Jak to myslíte? - Rozsudek byl již vykonán.
Jaký rozsudek?
Smrt.
- Setnutí hlavy. - Ne.
Je mi to velice líto, princezno.
Jak jste mohl?
Jak to přijala?
Myslím, že to vzala dobře.
Je to moje chyba, Rajahu.
Ani nevím, jak se jmenoval.
Byla to princezna.
Nemůžu tomu uvěřit.
Musel jsem před ní vypadat tak hloupě.
Abu, pojď dolů.
Pomoz mi ven.
Měla problémy.
A stálo to za to.
Neboj, užji nikdy neuvidím.
Jsem jen pouliční krysa a taky je tu ten zákon.
Musí si vzít prince.
Zaslouží si ho.
Jsem... hlupák.
Jsi hlupák jen tehdy, když to vzdáš, hochu.
- Kdo jste? - Ubohý vězeň jako ty.
Ale spolu možná budem víc.
- Poslouchám. - Je tu jedna jeskyně.
Jeskyně zázraků.
Plná pokladů, o jakých se ti ani nesnilo.
Dost bohatství na to, abys oslnil svou princeznu.
Jafare, můžeš si pospíšit? Umírám vedrem.
- Ale zákon mluví o princi. -Ty neznáš zákon zlata?
Ten, kdo má zlato, dělá zákony.
Tak proč byste se o to zlato dělil se mnou?
Potřebuju pár silných nohou a silná záda, aby vše unesla.
Máme jeden problém. Jsme tady a poklad je venku.
Situace může býtjiná než vypadá.
Dohodneme se?
Kdo mě budí z dřímoty?
To jsem já, Aladin.
Pojď dál.
Ničeho se nedotýkej, jen lampy.
Pamatuj si, chlapče. Přines mi Iampu.
Pak dostaneš svou odměnu.
Jdeme, Abu.
Jen se na to podívej.
Jen jedna hrst by ze mě udělala většího boháče, než je sultán.
Abu!
Na nic nesahej.
Musíme najít tu Iampu.
Abu, nech toho.
Abu, zbláznil ses?
Kouzelný koberec.
Pojď sem. Nic ti neuděláme.
Uklidni se, Abu. Nekousne tě.
Děkuju.
Počkej. Nechod' pryč.
Možná bys nám mohl pomoct.
Snažíme se najít jednu Iampu.
Asi ví, kde je.
Počkej tady.
To je ona? Proto jsme šli až sem?
Abu! Ne!
Nevěřící!
Dotknul ses zakázaného pokladu!
Už nikdy nespatříš denní světlo.
Mám tě!
Honem!
Abu, přestaň panikařit.
Panikař!
- Pomozte mi! - Tu Iampu!
Neudržím se. Podejte mi ruku.
Nejdřív mi dej Iampu.
Ano!
Konečně!
- Co to děláte? - Dávám ti tvou odměnu.
Tvou věčnou odměnu.
Je moje. Je jen moje.
Co se stalo?
Ne.
Ne!
Jasmino!
Nejdražší, co se stalo?
Jafar udělal něco příšerného.
Ale, ale, drahá.
Dáme to do pořádku.
Všechno mi řekni.
Vzbuď se.
Moje hlava.
Jsme v pasti. Ten falešnej mizera!
At' to byl kdokoliv, je dávno pryč i s lampou.
Ty malej chlupatej zlodějíčku.
Vypadá to jako starej krám.
Myslím, že je tu něco napsanýho,
ale nemůžu to přečíst.
Deset tisíc let, to pak pěkně bolí za krkem.
Momentíček.
Nádherný pocit být zase venku.
Jsem zpátky, dámy a pánové. Odkud jsi? Jak se jmenuješ?
Aladin.
Vítáme tě v naší šou. Můžu ti říkat AI nebo Din?
Co třeba Laddie? To zní pěkně. Poběž, Laddie.
Praštil jsem se víc, než jsem si myslel.
Kouříte? Dovolíte?
Promiň, geparde. Snad jsem tě nepopálil.
Nazdar, Hadrníku, neviděl jsem tě už pár století. Dej mi střapec.
Jsi menší než můj poslední pán. Nebo jsem možná vyrostl.
Podívej se na mě. vypadám jinak?
Minutečku. Já jsem tvůj pán?
Přesně tak. Poučím tě.
Co si budeš přát? Od nejimpozantnějšího,
nejstaršího
a často napodobovaného, ale nikdy v dvojím provedení
Džina z lampy.
Právě z téhle lampy. Splním ti přání.
Děkuju.
- Splníš mi přání? - Tři, abych byl přesný.
Víc přání si nelze přát.
Jen tři.
Žádné výměny, žádná refundace.
- Teď vím, že se mi to zdá. - Pane, nechápeš, o co jde.
Tak přemýšlej a já ti zatím osvětlím všechny možnosti.
Měl Ali Baba lotrů čtyřicet a spoustu pohádek zas Šahrazád.
Ty, šéfe, štěstí máš však nejvíce, ty kouzlo máš a nemusíš se bát.
V té Iampě velká síla skrytá je, snad větší nežli skrývá prachu káď.
Když vidíš, že ti něco nehraje, tak jenom lampu vem a rukou hlaď.
A já hned: "Jsem, pane, zde a splním všechna přání tvá,
neboť v životě se, pane můj, těžko najde kámoš jako já."
Svět je tvůj restaurant, já obsluha jsem tvá.
Jen si objednávej jako grand, neboť dobrý kámoš všechno má.
Jsme hrdí, že vám můžem sloužit. Vy jste pán, jste král, jste šáh.
Jen řekněte a budete se brodit v našich dobrotách.
At' zvolíš Menu A, at' zvolíš Menu B,
hned všechno ví a vyhoví pouze dobrý kámoš jako já.
Kdepak svede víc? Kdo to svede tak,
kdopak může říct, že to neodflák?
Všichni vedle jsou, hej, koukni sem.
Já jen řeknu abrakadabra, bim bam bim, a hned všechno zmizí jako dým.
Tak na mě nekoukej, teď je ti hej, a já vyhovím choutkám tvým.
Odteďka tvůj jsem, tak mi rozkaz dej, přáním tvým se podřídím.
Mám sílu ti ve všem vyhovět, chci příkazy tvé mít.
Mám seznam dlouhý tisíc vět, jen koukej rychle lampu vzít.
A třít.
Teď, Aladine, dej mi svá přání veškerá.
Jsem k službám tvým, tak řekni čím,
nebot' těžko najde se, těžko najde se v žití,
těžko najde se, těžko najde se v žití
lepší kámoš, než jsem já.
Lepší kámoš, než jsem já.
POTLESK
Tak co to bude?
Splníš mi jakákoliv tři přání?
Téměř.
Je tu pár omezení a pravidel.
Jako?
Pravidlo číslo jedna. Nemůžu nikoho zabít.
To po mně nechtěj.
Pravidlo číslo dvě. Nemůžu nikoho přimět, aby se zamiloval.
Pusinko.
Pravidlo tři.
Nemůžu oživit mrtvé.
Není to hezkej obrázek a nerad to dělám.
Jinak můžu všechno.
Pravidla? Omezení? Nelze si přát cokoliv?
Prý všemocný Džin. Nedokáže ani oživit mrtvé.
Asi by nás ani nedostal z jeskyně.
Najdem si cestu sami.
Promiňte.
Myslíte mě? Třel jste Iampu?
Probudil jste mě? Dostal jste mě sem?
A necháte mě tady? To teda ne.
Ne teď. Máte mít svoje přání. Sedněte si.
V případě nouze jsou nouzové východy tam a tam a tam.
Všude. Ruce na koberec.
A letíme.
Jafare, jaká krutost!
Nebýt toho, že mi tolik let věrně sloužíš...
Ode dneška se budeš o rozsudcích radit se mnou.
Před popravou.
Ujišťuji Vás, že už se to nestane.
Jasmino, Jafare, smažme to. Udobřete se.
Prosím.
Co nejponíženěji a nejpokorněji se omlouvám, princezno.
To nucení k sňatku bude nakonec k něčemu dobré.
Až se stanu královnou, budu se tě moct zbavit.
To je hezké. Tak dohodnuto.
Jasmino, a ted' k nápadníkům...
Jasmino.
Jasmino!
Kdybych jen měl tu Iampu.
Budu se tě moct zbavit.
Budem muset posluhovat tomu osloví a té hloupé holce
až do konce života.
Ne, Iago. Dokud si k sobě nenajde nějakýho hlupáka.
Pak se nás zbaví.
Nebo nás popraví.
Počkat.
Co kdyby ses ty stal jejím hloupým manželem?
- Cože? - Vezmeš si princeznu, jo?
A staneš se sultánem.
Vezmu si pizizubku.
Stanu se sultánem.
To stojí za uvážení.
Uvaž to.
A pak shodíme tcháníčka a tu maličkou ze skály.
Líbí se mi, jak ten tvůj malej mozeček funguje.
Děkujeme, že jste cestovali kouzelným kobercem.
Nesestupujte, dokud se koberec úplně nezastaví.
Děkujeme a na shledanou.
Tak co, pane Pochybovačný?
Opravdu jsi mi to předvedl.
Tak a ted' moje tři přání.
Neklame mě sluch?
Tři? Jedno už jsi použil, hochu.
Ne. Ve skutečnosti jsem si nepřál dostat se z jeskyně.
Udělals to sám.
Jsem hloupá ovce.
Dobře, ale žádné další pozornosti podniku.
Férová dohoda.
Tři přání. Kéž by byla ta pravá.
Co by sis přál ty?
Já?
Na to se mě ještě nikdo nezeptal.
V mém případě...
- Zapomeň na to. - Na co?
- Nemůžu ti to říct. - No tak.
Svobodu.
- Jsi vězeň? - Je to součást mého bytí.
Mám nadpřirozené schopnosti.
- A malý životní prostor. - To je hrůza.
Být tak volný.
A ne pořád: Co si přejete?
Co si přejete?
Být Svým pánem.
Svoboda by byla lepší než všechny poklady světa.
Proč to říkám? Nikdy se to nestane.
- Probuď se do reality. - Proč ne?
Osvobodit by mě mohl jenom můj pán.
Hádej, jak často to někdo udělá.
Já to udělám. Osvobodím tě.
Jo, jistě.
Slibuju. Řeknu svoje dvě přání, a pak tě osvobodím.
Mám naději.
Tak honem nějaká kouzla.
Co by sis přál?
Je tu jedna dívka.
Špatně. Lásce poroučet nemůžu.
Džine, je tak chytrá a vtipná a...
- Hezká? - Krásná.
Jaké má oči a jaké má vlasy...
A jak se umí usmát.
Příteli, to je láska.
Jenže je to princezna. Abych měl šanci, musel bych být...
- Můžeš ze mě udělat prince? - Tak se podíváme.
Kuře na královský způsob.
Aljašský královský krab.
Tohle nesnáším. Salát César.
L ty, Brute? Ne.
Aha. Jak udělat prince.
Je to tvé přání? Rekni kouzelnou formuli.
Džine, přeju si, abys mě proměnil v prince.
Tak dobře.
Takže, tahle vesta a kalhoty už nemají moderní střih.
A ty záplaty. Co to má být? Ne. Věnuj mi chvilku.
To se mi líbí.
Ještě tomu něco chybí. Co se tu píše?
Píše se tu: Způsob dopravy.
Pardon, opičáku. Pojď sem.
Jak nejlíp zapůsobit, než když přijedeš
na vlastním velbloudovi?
Pozor. Plive.
Velbloud nestačí.
Pořád to není ono. Co je k tomu potřeba?
Ano. Esalalumbo, zářící Dumbo.
Pozor na chobot. Zkontroluj si ho.
Abu, vypadáš dobře.
Je oblečenej, má slona, ale to ještě není všechno.
Drž si turban, hochu. Udělám z tebe hvězdu.
Snad se to povede.
Sire, zjistil jsem, jak vyřešit problémy s vaší dcerou.
Problém s vaší dcerou.
- Vážně? - Je to přímo tady.
Pokud si princezna nevybere ženicha do stanoveného termínu,
pak jí ho vybere sám sultán.
Jasmína je všechny nesnáší. Jak jí mám jednoho vybrat?
Nedělejte si starosti, můj pane. To není všechno.
V případě, že nelze vybrat správného prince,
princezna si pak musí vzít...
- Zajímavé. - Co? Koho?
Královského velkovezíra.
To bych byl...
- ~~Já_
Ale princezna si může vzít jen prince, tím jsem si jistý.
Zoufalá situace se musí řešit zoufalými prostředky, můj pane.
Zoufalými prostředky.
Přikážete princezně, aby si mě vzala.
Přikážu princezně, aby...
Jsi moc starý.
Princezna si mě vezme.
Princezna si tě...
Co je to? Ta hudba?
Jafare, to musíš vidět.
Pozor, jde princ Ali.
Hou hou, jde princ Ali.
Z cesty mu ustup a rychle pryč. Hej ty, než tě práskne ten drábův bič.
To krásná je hvězda, hledí jaká z ní jde zář.
Princ Ali, tot' on, at' bouří mu zvon, ty pamatuj si tu tvář.
To je náš, náš mecenáš, Ali Ababwa.
Ted' to víš, skloň hlavu níž, poctu mu vzdej.
Ted' zachovejte jen klid a zkuste zdvořilí být
a pozorujte ten rozdováděný rej.
Mocný pán, veliký pán Ali Ababwa.
Silná dlaň, sto chlapů naň dnes nestačí.
Boj pro něho je jak sport. Už porazil stovky hord.
A tam, kde on tasí kord, tam zapláčí.
Velbloudů Ali má stádo celé.
A jak jsou rozkošní.
Na každém rohu potká tě páv.
A co teprv ta pera.
To není tvrzení nijak smělé,
když řeknu ti, že z té parády jistě zůstaneš celý paf.
Hezký pán, příjemný pán, Ali Ababwa.
Každý sval jak by v něm hrál, no a tak dál.
Tak jděte, jděte jen s ním.
Tak jděte za štěstím svým
a rozplývejte se blahem nad Alim.
Doma spoustu má bělostných koní.
Za koukání se nic neplatí.
Stovky otroků, lokajů, poslů. Vážně úžasných.
A všichni mu slouží, protože touží dobrotou jeho být
bohatí. Ali náš!
Ali náš, líbí se všem. Ali Ababwa.
Mladičké princezně též líbil se prý.
A to je důvod jak trám, proč dneska přijíždí k vám.
S tím stádem velbloudů, slonů a medvědů,
s celým zástupem sluhů a nohsledů.
S pány kuchaři, s pány pekaři, s veselou kapelou.
To je princ Ali!
Nádhera. Naprosto jedinečné.
Vaše Veličenstvo, přicházím požádat o ruku vaší dcery.
Princ Ali Ababwa. No jistě. Vítám vás.
Královský velkovezír Jafar. Je také potěšen.
Uchvácen.
- Obávám se, princi Abubu... - Ababwa.
To je jedno. Nemůžete sem vpadnout neohlášen.
U Alláha, to je nevšední prostředek.
Nepředpokládám, že bych mohl...
Ale jistě, Vaše Veličenstvo. Dovolte.
Sire, to bych vám nedoporučoval.
Nebuď tak upjatý, Jafare. Troška legrace neuškodí.
Odkud jste říkal, že jste?
Tak daleko jste jistě nikdy nebyl.
- Zkuste to. - Utíkej, kačen ko.
Pozor, ty hloupej kuse hadru.
Pozor, přistávám. Jafare, dívej se.
- Působivé, Vaše Výsosti. - To byla krása.
Vypadá to, že mám talent.
Působivý mladík a ještě k tomu princ.
Když to vyjde, nebudeš se muset oženit s princeznou.
- Nevěřím mu, Sire. - Hloupost.
Na jednu věc jsem pyšný. Umím odhadnout lidi.
Ano, skvěle, ano.
Ne.
Jasmině se bude líbit.
A princezna se bude určitě líbit mně.
Vaše Výsosti, ne. Přimlouvám se za princeznu.
Neníjiný než ti ostatní.
Čím si myslíte, že si ji zaslouží?
Vaše Veličenstvo, jsem princ Ali Ababwa.
Rád bych se s ní seznámil. Jistě ji získám.
Jak se opovažujete! Všichni!
Jen tak si rozhodujete o mé budoucnosti? Nejsem první cena.
Ale ne.
Neboj se, princi Ali. Jasmína se musíjen uklidnit.
Je čas dát princi Abubu sbohem.
Co mám dělat? Jasmína se mnou ani nepromluví.
Měl jsem vědět hned, že být princem je hloupost.
Tak hraj.
Dobrý tah.
To není možné. Prohrávám s kobercem.
- Džine, potřebuju pomoct. -Tak jo, poradím ti.
Jestli chceš tu dámu zaujmout, musíš střílet naostro.
- Cože? -Řekni jí...
mpľavdu!
Ne. Kdyby věděla, že jsem jen krysa z ulice, vysmála by se mi.
Žena ocení muže, kterýji umí rozesmát.
Ali, teď žerty stranou. Bud' sám sebou.
To je to poslední, čím bych chtěl být.
Dobře, půjdu za ní.
Budu uhlazený, klidný a sebejistý.
Jak vypadám?
Jako princ.
Princezno Jasmino?
- Kdo je to? - Já, princ Ali.
Princ Ali Ababwa.
- Nechci tě vidět. - Prosím, dej mi šanci.
- Nech mě být. - Dolů, kotě.
- Tak jak se má náš nápadník? -Koukni, myška.
- Dolů, číčo. - Počkej.
Neznám tě?
Ne.
Připomínáš mi někoho, koho jsem potkala na trhu.
Na trhu?
Na trh mi chodí nakupovat služebnictvo.
Dokonce mám i služebnictvo, co chodí za služebnictvo na trh.
Takže jsi mě nemohla potkat.
Ne.
- Asi ne. - Dost o tobě. Mluv o ní.
Je chytrá, vtipná. Vlasy, oči.
Cokoliv. Vyber si něco.
Princezno Jasmino, jsi velmi...
Krásná. Úžasná. Přesná.
- Přesná? - Přesná?
- Krásná. - Dobrý obrat.
- Taky jsem bohatá. -Jistě.
- Dcera sultána. - Já vím.
Milá cena pro každého prince.
Jistě. Pro prince jako já.
- Varování. - Pro prince jako ty.
A pro každého nafrněného páva, kterého jsem kdy potkala.
SOS.
- Běž a skoč z balkónu. - Cože?
- Zastav ji. Mám ji píchnout? - Odbzuč pryč.
Tak jo, ale pamatuj si, že máš být sám sebou.
- Jo, jistě. - Cože?
Máš pravdu.
Nejsi jen nějaká cena.
Měla by ses sama svobodně rozhodnout.
Odcházím.
- Ne. - Co?
Jak...
- Jak to děláš? - To kouzelný koberec.
Je překrásný.
Nechtěla...
Nechtěla by ses prolítnout?
Mohli bysme odletět z paláce. Podívat se po světě.
- Není to nebezpečné? - Ne. Věříš mi?
- Cože? - Jestli mi věříš?
Ano.
Já ti ukážu Svět,
jak ho znají jen ptáci.
Stačí kývnout, jen přát si,
stačí ruku dát mi svou.
Oči neuvěří,
co svět zázraků skrývá.
Jak je zem proměnlivá, když tak letíš oblohou.
Svět neznámý,
svět fantastických objevů,
ukáže ti svou tvář a ty se ptáš,
zda se ti to jen nezdá.
Svět nádherný.
Já o něm netušila jsem.
Však teď ho vidím již,
jak stoupám výš.
A s tebou zírám na něj s úžasem.
Krásou zrak přechází,
hruď má vzrušeně dýchá.
Když tu Z té výše ticha
vidím zcela nový svět.
- Svět nádherný. -Dívej se, dívej jen.
- Kam padne zrak, tam vidím div. -Neboj, to se ti nezdá.
Křižuji oblohu,
už nemohu se vrátit tam, kde bývala jsem dřív.
- Svět nádherný. -Je to jak krásný sen.
- Kde neznámý v nás klíčí cit. - Jsem jak letící hvězda.
A srdce říká mi, svět neznámý
je ten svět, kde s tebou toužím žít.
Svět neznámý.
- Zem nádherná. -Kdopak ho zná?
- Tam chceme plout. -Tam chceme plout
jen ty a já_
- Je to tak kouzelné. - Ano.
Škoda, že o to Abu přijde.
Ne. Nenávidí ohňostroje a lítání taky nemá rád.
Je to...
- Ale ne. - Jsi ten hoch z trhu.
- Vím to. Proč mi lžeš? -Jasmino, promiň.
Myslíš, že jsem tak hloupá, že bych na to nepřišla?
Ne. Jen jsem doufal, že na to nepřijdeš.
- Tak jsem to nemyslel. -Kdo jsi? Řekni mi pravdu.
Pravdu?
Pravda je...
Pravda je taková...
...že se někdy oblékám jako obyčejný člověk.
Abych na chvilku zapomněl na život v paláci.
Ale jsem princ.
Proč jsi mi to neřekl?
No, víš.
Princ v převleku. To zní divně, nemyslíš?
Zas tak moc ne.
Dobrou noc, můj krásný princi.
Dobře se vyspi, princezno.
Jo!
Poprvé v životě se mi začíná dařit.
Držte ho.
Obávám se, že už nejste vítán, princi Abubu.
- Ty špinavej, mizernej... - Postarejte se, at' zmizí.
Když jsem ve vaně, vždycky mě někdo volá. Haló!
Ali?
Hochu, no tak.
Nemůžu ti pomoct, když neřekneš, že si to přeješ.
Řekni: "Džine, přeju si, abys mi zachránil život."
No tak, Aladine.
Beru to jako ano.
Nahoru.
Rychle nahoru.
Přestaň mě takhle děsit.
Džine, já...
- Děkuju, Džine. - Ali.
Začínám tě mít rád, hochu.
Ne, že bych ti chtěl lichotit.
Jasmino.
Otče, právě jsem prožila něco krásného.
- Jsem tak šťastná. - To bys měla být, Jasmino.
Vybral jsem ti manžela.
- Cože? - Vezmeš si Jafara.
Nemáte slov, jak vidím. Toho si u manželky cením.
Nikdy si vás nevezmu.
- Vybrala jsem si prince Aliho. - Princ Ali odjel.
Radši se podívej do svý Křišťálový koule.
- Princi Ali. - Jak je to...
Řekni jim pravdu, Jafare. Chtěl jsi mě zabít.
To je nesmysl, Vaše Výsosti.
Očividně Iže.
- Otče, co je s tebou? - Já vím, co mu je.
Jafar vás tímhle ovládal.
Cože? Jafare?
Ty ohavnej zrádče.
Vaše Veličenstvo, vysvětlím to.
Stráže!
Aje to. Je po nás. Vykopej pro nás hrob.
Okamžitě Jafara zatkněte.
Ještě jsme spolu neskončili, hochu.
Najděte ho. Hledejte všude.
- Jasmino, jsi v pořádku? - Ano.
Jafar, můj nejvěrnější rádce, proti mně celou dobu kul pikle.
To je hrůza. Hrůza.
Jak já to...
Je to pravda?
Moje dcera si našla ženicha?
Chvála Alláhovi.
Báječný hochu. Musím tě políbit.
Nebo ne. Nechám to na své...
Vy dva se vezmete hned.
Budete šťastní a bohatí.
A z tebe, chlapče, se stane sultán.
- Sultán? - Potřebujeme novou krev.
Království potřebuje spolehlivého člověka, jako jsi ty.
Vypadneme odsud. Začnu balit.
Jen to nejnutnější. Zbraně, nože...
Co tahle fotka? Sám nevím. Tvářím se tu divně.
Propána.
Přeskočilo mu.
Jafare, seber se.
Dobrý.
Princ Ali není nikdo jiný než ten spratek Aladin.
Má Iampu, Iago.
- Cože, ten ubožák... - Ale ty mu ji sebereš.
Já?
Sultán?
Má ze mě být sultán?
Vítám vítězného hrdinu.
Dobyl sis princeznino srdce.
Co uděláš teď?
Máš říct: "Osvobodím Džina."
- Nespěchej. - Džine...
- Nejde to. - Jasně že jde.
Jen řekni: "Džine, přeju si, abys byl volný."
Myslím to vážně.
Je mi to líto, opravdu.
Chtějí ze mě udělat sultána. Ne ze mě, z prince Aliho.
Bez tebe jsem jen Aladin.
- Ali, vyhrál jsi. - Díky tobě.
Lidi si myslí, že jsem boháč. Ale to jen díky tobě.
Co když zjistí, že nejsem princ? Co když to zjistí Jasmína?
Ztratím ji.
Džine, sám to nedokážu.
Nemůžu tě pustit.
Chápu. Koneckonců jsi Ihal všem.
Doufal jsem, že mně ne.
Teď mě omluvte, pane.
Džine, je mi to líto.
Dobře. Tak si tam zůstaň.
Na co koukáte?
Hele...
Abu, promiň. Nechtěl jsem.
Počkej. No tak.
Co to vyvádím?
Džin má pravdu.
Musím říct Jasmině pravdu.
Ali, můžeš sem jít?
Je to tady.
Jasmino, kde jsi?
- Tady u zvěřince. Pojď honem. - Už jdu.
Máš nějakej problém, růžovko?
Hlupák.
Jafar tě moc rád uvidí.
- Skvělá práce, Iago. - Ale jdi.
Ne, vážně. Na stupnici od jedné do deseti máš jedenáct bodů.
Jafare, jsi příliš laskav.
Jsem rozpačitý. Červenám se.
Lide Agrabahádu,
má dcera si konečně zvolila svého budoucího ženicha.
- Je to poctivý člověk. - Jasmino?
Ali, kdes byl?
Musím ti něco říct.
Celé královstvíje nadšené.
Jasmino, poslouchej mě. Ty to nechápeš.
- Hodně štěstí. - Princ Ali Ababwa.
Podívej se na ně. Jak se z tý nuly radujou.
Nech je se radovat.
Hele, Ali, začínám toho mít...
Vy nejste on.
Dnes bude roli Aliho hrát vysoký černý šeredný muž.
- Teď jsem tvým pánem já. -Asi ano.
Džine, splníš mi první přání.
Chci vládnout. Být sultánem.
Spaste duši.
Co je to? Co se to děje?
- Proboha, co se to děje? - Otče!
Jafare, ty odporný zrádče!
Pro tebe je to sultán.
Na to bych se podíval.
- Lampa. - Změnila majitele, Abubu.
Džine ne!
Promiň, hochu. Mám nového pána.
Jafare, přikazuji ti, abys toho nechal.
Teď platíjiné rozkazy. Moje.
Nakonec se mi budeš klanět.
- Nikdy se vám nebudeme klanět. - Jak to, že mě to nepřekvapuje?
Když se nebudete klanět sultánovi,
pokloníte se černokněžníkovi.
Džine, mé druhé přání.
Chci být nejmocnějším kouzelníkem na světě.
Džine, přestaň.
Dámy a pánové,
přivítejte v Agrabahádu černokněžníka Jafara.
Kde jsem to skončil?
No ano. Ponížení.
Lehni, maličký.
Princezno, rád bych vám někoho představil.
Dej od ní ruce pryč.
Princ Ali, jo, možná, snad. Však ne, jak ho znáte.
Slyšte mě, pakliže chcete skutečně znát.
Já vše už vím, no a tím je konec všem jeho lžím.
Dohrál právě svou roli princ Ali.
Nebo spíš Aladin?
- Ali? - Jasmino, snažil jsem se ti...
Ali král rázem se stal jen Aladinem.
Tím, co rád v bazaru krad, mám mluvit dál?
Ten vždycky povede svou, dejte na radu mou.
A já ho pošlu na pouť dalekou,
tam, kde v poušti lvi a šakali řvou.
A tam mu sklapne, ať skončí trapné divadlo,
co tu s námi hrál.
Ahoj-.
Ahoj, Ali král.
Abu?
Abu!
Je to moje chyba.
Měl jsem osvobodit Džina, když k tomu byla příležitost.
Jsi v pořádku?
Omlouvám se, Abu.
Všechno jsem zkazil.
Musím se vrátit a dát věci do pořádku.
Koberec.
Abu, hrabej.
To je ono.
Jo. Povedlo se!
A teď zpátky do Agrabahädu. Jedeme.!
Loutkový král si dá sušenku? Na, udav se.
Jen si dej, je báječná.
Jafare, nenech ho. Ať přestane.
Rve mi to srdce, Jasmino, když vás takhle vidím.
Krásný květ, jako jste vy,
by se měl nechat hýčkat od nejmocnějšího muže světa.
Co vy na to, drahá?
S vámi jako se svou královnou...
Nikdy!
Naučím tě způsobům.
Ne. Džine.
Budu si přát své poslední přání.
Přeju si, aby se do mě princezna Jasmína beznadějně zamilovala.
Pane, máme tu pár dodatků a omezení.
Přestaň mi odmlouvat, ty modrej hulváte.
Uděláš, co ti poručím, otroku.
Jafare.
Nikdy jsem si neuvědomila, jak jste krásný.
To je lepší.
A teď, pusinko.
Povídej dál o mně.
Jsi vysoký, tmavý.
Krásně oblečený.
Ali, kamaráde.
Lásko moje.
Ali, nemůžu ti pomoct. Sloužím tomu psychopatovi.
- Co budeš dělat? - Jsem pouliční krysa.
- Budu improvizovat. - Máš maličké mezerky mezi zuby.
Pokračuj.
A bradku máš tak pěkně...
...do ruličky.
Ukradl jsi mi srdce.
A ta pouliční krysa?
Jaká pouliční krysa?
To bylo...
Ty...
Kolikrát tě budu muset ještě zabít?
Vezmi Iampu.
Ne!
Princezno, váš čas vypršel.
Jasmino!
To bylo pěkný, Jafare.
Nehraj si se mnou.
Věci ted' dostanou rychlý spád, chlapče.
Chápeš?
Teprve se rozehřívám.
Bojíš se se mnou bojovat sám, ty zbabělej hade?
Já že jsem had?
Možná bys stál o to vidět, jakým hadem umím být.
Máchni mečem tam a sem, ať padne zlý had na zem.
Neplet' se do toho.
Jafare, je to náš muž. Pokud to nedokáže...
Dobře!
Aladine!
Jasmino, drž se!
Ty malej hlupáku!
Myslel sis, že porazíš nejmocnějšího muže světa?
Rozmázni ho, Jafare. Rozmázni ho jako...
Bez Džina jsi nula, hochu.
Džin. Džin.
Džin má větší moc než ty.
- Cože? - To on ti dal tvou moc.
- Může ti ji zase vzít. - Ali, proč mě do toho taháš?
Je to tak, Jafare. Vždycky budeš až ten druhý.
Máš pravdu.
Možná je silnější než já.
Ale ne na dlouho.
Ten kluk se zbláznil. Je to cvok.
- Příliš dlouho bojoval s hadem. - Otroku, moje třetí přání.
Chci se stát nejmocnějším Džinem.
Dobře. Vaše přáníje mi rozkazem.
Co to mělo být, Ali?
Ano.
Moc.
Absolutní moc.
- Cos to udělal? - Věř mi.
Budu vládnout celému vesmíru. Ovládat ho.
Ne tak rychle, Jafare. Nezapomněl jsi na něco?
Chtěl ses stát Džinem? Stal ses.
- Cože? - Ale se vším, co k tomu patří.
Ne!
- Letím pryč. - Nadpřirozená vesmírná moc.
Maličký životní prostor.
Ali, ty jsi génius.
Dej mi ten zobák z obličeje.
- Zmlkni, hlupáku. - Neříkej mi, že mám mlčet.
Dovol. Deset tisíc let v jeskyni zázraků je trošku zchladí.
- Hlupáku. - Mlč už.
Jasmino.
Omlouvám se, že jsem ti Ihal. Nejsem princ.
Chápu, proč jsi to udělal.
Asi se budeme muset rozloučit.
Ten hloupý zákon. To není fér.
Mám tě ráda.
Ali, nic se neděje. Ještě pořád máš jedno přání.
Řekni slovo a budeš zase princ.
Co tvoje svoboda?
Budu jen věčný služebník.
Ale vy dva se milujete.
Ali, takové druhé děvče si nenajdeš ani za milión let.
Věř mi. Vím to. Díval jsem se.
Jasmino, moc tě miluj...
Jenže nemůžu předstírat, že jsem někým jiným, než jsem.
Já to chápu.
- Džine, přeju si, abys byl volný. -Jeden princ je na cestě.
- Cože? - Džine, jsi volný.
Jsem volný.
Rychle, něco si přej. Řekni: "Ať tu teče Nil."
- Ať tu teče Nil. -Tůdlel
To je nádherný pocit.
Jsem volný. Konečně svobodný.
Odjíždím. Jedu se podívat po světě.
Džine, budeš mi chybět.
Ty mně taky, Ali.
At' si kdo chce co chce říká,
pro mě budeš vždycky princem.
Přesně tak. Prokázal jsi své schopnosti nade vší pochybnost.
Jen ten zákon, to je problém.
- Otče? - Jsem snad sultán. Nebo ne?
Ode dneška si princezna může vzít každého, kdo si ji zaslouží.
Jeho. Volím...
vybrala jsem si tebe, Aladine.
Říkej mi Ali.
Všichni pojďte sem. Velké objetí.
Nevadí, když políbím opici? Chlupatec.
Už tady není co pokazit. Odjíždím.
Na shledanou, zamilovaní blázínci.
Haló, Hadráři. Čau. Už patřím minulosti.
Budu jen v pohádkách.
Je mi fuk, kde budu. Jsem svobodný.
- Svět nádherný. -V něm budem žít.
Jen ty a Já-
Nekoukat.
České titulky Tereza Chvojková