He sanovat, että olen vuodattanut viattomien verta.
Mutta sitä vartenhan veri on, että sitä vuodatetaan.
Silvon sinut koukkukädelläni, niin että suolet pursuavat ulos.
Minä tulin sinun vuoksesi.
Tämä on pelottavin tarina, mitä olen kuullut, ja se on totta.
Se tapahtui muutama vuosi sitten Indianassa.
Clara oli Johnsonien lapsenvahti. Billy tuli prätkällä paikalle.
Clara ei ollut oikeastaan Billyn kanssa, vaan Michaelin -
mutta Billy oli renttu ja Michael liian kiltti.
Clara päätti antaa Billylle jotain, mitä Michael ei ollut saanut.
- Oletko kuullut Candymanista? - En.
Hänen oikea kätensä sahattiin irti ja sen paikalle laitettiin koukku.
Jos katsot peiliin ja sanot hänen nimensä viisi kertaa -
hän ilmestyy taaksesi. Haluatko kokeilla?
Ja niin Billy aloitti. Hän katsoi peiliin ja sanoi...
Candyman.
Kukaan ei ole sanonut neljää kertaa enempää.
Ei täällä.
Mene alakertaan. Minulla on sinulle yllätys.
Clara katsoi peiliin.
En tiedä miksi, mutta hän sanoi nimen viimeisen kerran.
Candyman.
Hän sammutti valot...
Billyn hiukset vaalenivat shokista. Se tyttö oli tapettu.
Hänet oli vedetty koukulla auki, ja vauvakin oli tapettu.
Billy pääsi pakoon, mutta pian sen jälkeen hän tuli hulluksi.
Kämppäkaverini poikaystävä tuntee hänet.
Milloin kuulit sen ensimmäistä kertaa?
Kaverini kuuli sen radiosta.
Lapsenvahti paistoi lapsen kuin kalkkunan.
Teettekö te tutkielmaa sarjamurhaajista, vai?
- Jotain sellaista. - Tässäpä tämä oli.
- Kiitos. - Nähdään.
Ne näyttävät olevan aina vain nuorempia.
Muistatteko, kun kohistiin alligaattorin poikasista?
Kun ne kasvoivat liian suuriksi, ne vedettiin vessasta alas.
Ne elävät nyt viemäreissä. Jotkut ovat jopa 10-metrisiä.
- Missä tämä tapahtui? - Miamissa.
Niistä tuli sokeita ja albiinoja, koska ne elivät pimeässä.
Ei Miamissa, vaan New Yorkissa. Luin sen lehdestä.
Sittenhän sen täytyy olla totta.
Miten Danny ja Diane -
kokisivat saman harhan kaupungeissa jotka ovat kaukana toisistaan?
Uskokaa pois, viemäreissä ei ole alligaattoreita.
Ne ovat tarinoita, joita kerrotaan nuotiolla. Iltasatuja.
Nämä tarinat ovat moderneja kansantaruja.
Ne heijastavat urbaanin yhteiskunnan pelkoja.
Lounasaika.
- Loistava professori... - Ihana vaimoni.
Helen, oletko tavannut heidät? Harold, Diane, Danny, Stacey.
- Hei. - Hei.
Jatkakaa hyvää työtä. Kiitos panoksestanne.
Nähdään.
Kerropa tuosta tytöstä. Oliko hänen nimensä Stacey?
Hän tuskin pystyi katsomaan minua silmiin. Hän punastui.
Hän taitaa olla rakastunut minuun. Hormonitoiminta on vilkasta.
- Et kai sinä luule... - En tietenkään.
Toivottavasti et. Mikä hätänä?
Lupasit, että puhut urbaani- legendoista ensi lukukaudella.
Tiesit, että Bernadette ja minä keräämme materiaalia. Miksi pilasit?
Olet vaimoni, mutta en voi olla opettamatta tutkimuksenne takia.
Minun pitää noudattaa opetussuunnitelmaa.
Tiedän.
Älä sitten ole vihainen minulle.
Jos katsot peiliin ja sanot nimen viisi kertaa, hän ilmestyy taaksesi.
- Saanko tulla siivoamaan? - Totta kai.
Billy aloitti. Hän katsoi peiliin ja sanoi: Candyman, Candyman...
- Vai Candyman? - Oletko kuullut hänestä?
- Teetkö siitä tutkimusta? - Teen. Mitä olet kuullut?
Kaikki pelkäävät häntä pimeällä. Hän asuu Cabrinissa, kaveri kertoi.
- Cabrini Green? - Vuokrataloissa. Minä asun etelämpänä.
Kaverini tietää enemmän. Hänen serkkunsa asuu Cabrinissa.
- Candyman tappoi jonkun naisen. - Voinko puhua ystäväsi kanssa?
Kitty? Täällä on nainen, joka haluaa puhua kanssasi.
Hän tulee.
- Helen Lyle. - Hauska tavata. Henrietta Mosely.
Tässä on Kitty Culver. Kerro hänelle Candymanista.
Joku nainen kuuli ääntä kylpy huoneesta.
Mikä oli naisen nimi?
Hän taisi olla Ruthie Jean. Joku metelöi kuin tekisi reikää seinään.
Ruthie soitti hätänumeroon ja sanoi, että joku tulee seinän läpi.
- Häntä ei uskottu. - Häntä luultiin hulluksi.
Hän soitti uudestaan eikä häntä uskottu. Hänet löydettiin kuolleena.
- Oliko hänet ammuttu? - Ei. Hänet oli tapettu koukulla.
Se on totta. Luin sen lehdestä.
Candyman tappoi hänet.
Joo, mutta en minä siitä mitään tiedä.
SELVITTÄMÄTTÖMIÄ MURHIA
21 RAAKAA TAPPOA
MIKÄ TAPPOI RUTHIE JEANIN?
Tämä on sairasta. Ei mitään satua. Joku nainen tapettiin täällä.
Eikä siinä kaikki.
Tuo on Cabrini Green. Eipä sitä tunnistaisi nyt.
En edes ajaisi ohi siitä. Joku ammuttiin siellä äskettäin.
Katso tarkkaan tätä kuvaa ja sitten tätä.
- Näetkö? - En.
Tuo ei ole Cabrini Green, vaan tämä talo.
- Tämä talo tehtiin aikoinaan vuokrataloksi. - Ei...
Katsopa tätä...
Päättäjät tajusivat, ettei tämä erottunut muista taloista.
Kun taas tuolla tie erottaa geton muista taloista.
Siksi tehtiin muutoksia. Seinät päällystettiin laastilla -
- ja asunnot pantiin myyntiin. - Paljonko maksoit tästä?
Odotas kun näet tämän.
Tässä on todiste.
Tappaja, tai tappajat, sitä ei tiedetä -
tuli tästä läpi. Tuossa ei ole seinää.
Vain kaappi erottaa kaksi asuntoa toisistaan.
- Mitä teet? Joku voi olla vessassa! - Ei, asunto on tyhjä.
Katso.
Uskomatonta.
- Siellä on joku. Näin valoa. - Ei siellä ketään ole.
- Menit lankaan. - Tuo ei ole hauskaa.
Ei pelottanut yhtään.
- Ethän sinä usko siihen hölynpölyyn? - En. Uskotko sinä?
En.
Hyvä on...
Candyman, Candyman, Candyman, Candyman...
Candyman.
Pelkuri! Se pitää sanoa viisi kertaa.
Trevor?
- Trevor! - Ketä odotit?
- Paljonko kello on? - Paljon, ja olen kännissä.
Anteeksi, että säikytin sinut.
Onko tuo tarpeellista?
- Halusit, että näytämme poliiseilta. - Sanoin, että hillityt vaatteet.
- Miksi haluat pelotella minua? - Tämä alue on jengien hallinnassa.
Palataan takaisin!
Kirjoitetaan tylsä tutkielma, jossa toistetaan kaikki urbaanilegendat.
Tämä olisi hyvä tilaisuus.
Koko yhteisö heijastaa pelkojaan myyttiseen hahmoon.
- Pelkäisivätkö Trevor ja Archie? - Varmasti.
- Aivan. - Hyvä on sitten.
- Haluatko odottaa täällä? - En.
Lähdetään sitten.
Lukitse ovet.
Hei, mulla on sulle jotain!
- Minne menette? - Sisään.
- Mitä te täällä teette? - Menemme ystävää tapaamaan.
- Oletteko poliiseja? - Kytiltä ne näyttää.
Kenen luokse menette?
Minne menette?
Kädet ylös! Poliisi on tulossa!
Ei hätää, he luulevat meitä poliiseiksi. He eivät seuraa.
Odota.
- Katso. - Hienoa.
"Makeaa... makealle."
- Pidä kiirettä, Helen. - Kuvaan tuon oven.
- Anteeksi. - Voi luoja, Helen.
- Tässä se on. - Älä mene sinne.
Tule.
Kylläpä täällä haisee.
Pohjapiirros on samanlainen eli kylpyhuone on tuolla.
- Mitä nyt? - Joku nainen kuoli siellä. Anna olla!
Ei täällä ole mitään.
- Hetkinen... - Tästäkö hän tuli läpi?
- Me löysimme sen. Lähdetään nyt. - Odota hetki.
Pitele tätä.
Menen tuonne. Kun palaan, niin lähdemme. Asunto on tyhjä.
Entä jos siellä on joku narkkari? Pyydätkö anteeksi ja annat korttisi?
Kuunnellaan.
Ei siellä ole ketään.
Pidä kiirettä ja ole varovainen.
- Anna kamera. - Saat viisi minuuttia aikaa.
Voi hitto!
Bernadette!
- Filmi loppui. Palaan takaisin. - Ei! Nyt me lähdetään!
- Mitä te siellä teette? - Olemme lähdössä.
- Oletteko tutkimassa paikkoja? - Ei, emme ole poliiseja.
- Olemme yliopistolta. - Te ette kuulu tänne.
Mitä te toisten asunnoissa teette?
Olen Helen Lyle. Hän on Bernadette Walsh. Saammeko puhua kanssanne?
Tässä on korttini.
- Lapseni. - Tule.
- Valkoiset aiheuttavat vain ikävyyksiä. - Emme halua sitä.
Teette siis jotain tutkimusta? Mitä tutkitte?
Että olemme pahoja? Varastamme? Kuulumme kaikki jengeihin?
Että kaikki käytämme huumeita? Emme ole kuin nuo alakerrassa.
- Haluan vain kasvattaa lapseni hyvin. - Hän on kaunis poika.
Hän on kaikki, mitä minulla on. Hänen nimensä on Anthony.
Minä olen Anne-Marie.
- Anne-Marie McCoy. - Hauska tavata.
- Anteeksi, että häiritsimme. - Me lähdemme.
Ei se mitään. En halunnut olla epäkohtelias.
Tänne tulevat valkoiset eivät ole kovin ystävällisiä.
- Mitäs sinä nyt? - Minä autan.
Rupesitko sotkemaan?
- Kiitos. Onko teillä lapsia? - Ei, mutta haluaisin kyllä.
Tämä on minun silmäteräni. Tätä ne eivät saa.
Haluatteko kuulla Ruthie Jeanista?
Ne ovat olleet jo täällä. Lehdistö, poliisi, tutkijat.
Kaikki haluavat kuulla siitä.
Kuulin huutoa.
Se kuului seinien läpi.
Soitin hätänumeroon, mutta kukaan ei tullut.
Kaikki pelkäävät. Hän voi tulla seinien läpi.
Minua pelottaa. Pelkään lapseni puolesta.
Ei häntä saada ikinä kiinni.
- Ketä? - Candymania.
Heidän mielestään oli törkeää osoitella ihmisiä...
He sylkivät.
- Ole kiltisti. - Niin olenkin.
Miten kauniille opiskelijoille kuuluu?
Trevor kertoi teidän tutkivan lempiaihettani.
Perehdyn mielelläni aineistoonne. Voitte tulla huomenaamulla.
Emme ole vielä valmiita.
Juuri silloin voisin olla eniten avuksi -
ennen kuin katoatte akateemiseen maailmaan.
Itse asiassa me aiomme olla parempia kuin sinä.
On meillä varmasti pian jotain. Kävimme Cabrinissa tänään...
Cabrini Green... Candymanin aluetta.
Jos jahtaatte häntä, lukekaa mitä kirjoitin 10 vuotta sitten.
- Tunnettehan te sen tarinan? - Emme.
Miten sitten aiotte olla minua parempia?
Legenda alkoi 1890.
Candyman oli orjan poika.
Hänen isänsä oli kerännyt suuren omaisuuden -
suunnittelemalla kengänvalmistus- koneen sisällissodan jälkeen.
Candyman kävi parhaita kouluja ja kasvoi sivistyneistön keskellä.
Hän oli lahjakas ja suosittu taitelija -
kun joku halusi kuvata rikkauttaan ja asemaansa yhteiskunnassa.
Hän sai varakkaalta maanomistajalta tehtäväkseen -
tallentaa tämän tyttären neitseellinen kauneus.
He tietenkin rakastuivat ja nainen tuli raskaaksi.
Candyman parka.
Naisen isä kosti karmealla tavalla.
Hän palkkasi muutaman roiston tekemään työn.
He jahtasivat Candymania Cabrini Greeniin -
jossa he sahasivat hänen oikean kätensä irti ruosteisella terällä.
Kukaan ei auttanut häntä.
Mutta tämä oli vasta alkua. Lähellä oli mehiläistarha.
Kymmeniä pesiä ja nälkäisiä mehiläisiä.
He rikkoivat pesät, varastivat hunajakennot -
ja levittivät hunajan hänen alastomalle vartalolleen.
Candyman kuoli mehiläisten pistoksiin.
Hänen ruumiinsa poltettiin roviolla -
ja tuhkat siroteltiin Cabrini Greeniin.
Hei.
- Anne-Marie ei ole kotona. - Oletko varma?
Hän sanoi, että tulisit takaisin.
- Mikä sinun nimesi on? - Jake.
Ehkä voit auttaa minua. Täällä tapettiin eräs nainen.
Tiedätkö mitään siitä? Hänen nimensä oli Ruthie Jean.
- En tiedä mitään. - Onko kukaan muu puhunut siitä?
Voit kyllä puhua minulle, Jake.
En ole poliisi. Kukaan ei joudu vaikeuksiin.
En voi sanoa mitään tai Candyman vie minut.
Vai Candyman... Pelkäätkö häntä?
Mä en pelkää ketään, mutta olet hullu, kun olet täällä yksin.
- Täällä ei ole turvallista. - Tiedän.
Mutta minäkään en säiky helposti.
Sinun ei tarvitse kertoa. Voit vain näyttää minulle.
Jos näytät, missä Candyman on, lupaan pitää sen salaisuutena.
Paitsi jos sinua pelottaa liikaa.
- Rakennetaanko tuohon kokkoa? - Joo, juhlia varten.
- Tuolla. - Onko Candyman tuolla?
Niin kaverini Charlie sanoo. Eräs poika tapettiin siellä.
- Kuka hän oli? - En tiedä. Se oli kuulemma outo.
- Oliko hän hullu? - Vammainen. Sen äiti oli kaupassa.
Pojan piti mennä vessaan.
Äidillä meni kauan aikaa kaupassa ja poika alkoi valittaa.
Äiti lähetti poikansa vessaan. Sitten hän kuuli pojan huutavan...
Äiti!
Eräs mies juoksi paikalle.
Hän tuli ulos täristen ja itkien viiden sekunnin päästä.
Hänen tukkansa oli muuttunut valkoiseksi.
- Ihan yhtäkkiä. - Oliko poika murhattu?
Pahempaa. Se makasi verilammikossa itseään pidellen.
Kalu löytyi pöntöstä. Ilman sitä ei voi elää, joten parempi kuolla.
Tekikö Candyman sen?
Odota minua täällä.
Hei?
MAKEAA MAKEALLE
Candyman.
Anteeksi. Lähdenkin tästä pois.
En puutu asioihinne. En ole poliisi. Olen yliopistosta.
Minäpä tästä lähden. Päästä irti!
Kollegani tietävät, missä olen, ja he odottavat minua. Päästä irti!
Sinä kuulemma etsit Candymania, lutka.
Löysit hänet.
- Sinä kuulemma etsit Candymania, lutka. - Astu taakse.
Numero neljä, askel eteen ja sano se lause.
- Sinä kuulemma etsit Candymania, lutka. - Astu taakse.
Numero viisi, sano lause.
- Sinä kuulemma etsit Candymania, lutka. - Viekää heidät pois.
- Numero viisi. - Hyvä.
- Miten saitte hänet kiinni? - Tutkimme koko talon.
Aloitimme ylhäältä. Siten saamme kaikki ulos talosta.
Cabrini on nyt hallinnassa. Olette onnekas, kun jäitte eloon.
- Tappoiko hän Ruthie Jeanin? - Ilman muuta, ja sen pojan myös.
Hän johti Overlordseja. Tiesimme hänestä kaiken.
Emme ole pidättäneet häntä aiemmin, koska ei ole ollut todistajia.
Emme voi suojella Cabrini Greenin asukkaita.
- Entä se poika Jake? - Emme tarvitse häntä, vain teidät.
Hei, Jake.
- Kiitos, että pelastit henkeni. - Mä haluan kotiin.
- Pääset pian pois. - Sen piti olla salaisuus. Valehtelit!
Se on yhä salaisuus. Sinun ei tarvitse mennä oikeuteen.
Candyman tappaa minut.
Candyman ei ole olemassa. Se on tarua, niin kuin Dracula -
tai Frankenstein.
Paha mies esiintyi hänenä, mutta nyt hän on linnassa. Kaikki hyvin.
- Eikö Candymania ole olemassa? - Ei.
- Hei! - Varo. Sinullahan on vammoja.
- Se on nyt jo paljon parempi. - Niin on.
- Oletko jo syönyt? - En tietenkään.
Hei! Tervetuloa takaisin! Anna kun katson...
Kiva, että olet kunnossa.
Minua vaivaa, että kaksi ihmistä on murhattu eikä poliisi tee mitään.
- Valkoinen nainen saa jotain aikaan. - Mutta se mies on nyt saatu kiinni.
Minulla on yllätys sinulle. Et usko tätä.
- Valokuvat? - Ystäväni pelasti suurimman osan niistä.
Luulin, että nämä olivat mennyttä.
Kustantajat ovat kiinnostuneita, koska pääsit lehtiuutisiin.
Työmme julkaistaan!
Tulen huomenna yhdeksältä, niin aloitetaan.
Helen?
- Niin? - Helen?
Kuka siellä?
Helen, minä tulin sinun vuoksesi.
- Tunnenko minä sinut? - Et, mutta epäilit olemassaoloani.
- Minun täytyy mennä. - Et lähde vielä.
Mutta olen myöhässä.
Et tyytynyt tarinoihin, joten minun oli pakko ilmestyä.
Tule uhrikseni.
Minä olen kirjoitus seinällä, kuiskaus luokkahuoneessa.
Ilman niitä en ole mitään -
joten nyt minun täytyy vuodattaa viattoman verta.
Tule mukaani.
Anne-Marie?
Sinä teit sen!
Lopeta!
Poliisi! Avatkaa!
Liikkumatta! Perääntykää!
Ottakaa pusero pois.
Pudottakaa se ja työntäkää tänne.
Ottakaa rintaliivit pois.
Enkö pääse suihkuun?
Pudottakaa se ja antakaa tänne.
Nostakaa kätenne.
Nostakaa vasenta rintaa... Ja sitten oikeaa.
- Ottakaa alushousut pois. - Haluan puhua Valenton kanssa.
Frank...
Rouva Lyle, olette pidätetty. Ymmärrättekö?
- Antakaa minun selittää. - Ymmärrättekö?
- Kyllä, mutta... - Teillä on oikeus vaieta. Ymmärrättekö?
- Tämä on hullua. Kimppuuni hyökättiin... - Vastatkaa!
Ymmärrän.
Noin klo 22:00 Anne-Marie McCoy palasi kotiinsa.
Hän löysi koiransa, jolta oli leikattu pää irti.
Hän huusi apua, jolloin kävitte hänen kimppuunsa lihakirveellä.
Ase oli hallussanne, kun poliisit saapuivat paikalle.
- Missä se vauva on? - En tiedä.
Olette sairas.
Haluatteko asianajajan, ennen kuin kysyn lisää?
Kyllä vai ei?
Haluan soittaa puhelun.
Emme voi vastata. Jätä viesti äänimerkin jälkeen.
Trevor, oletko kotona. Vastaa!
Tämä on hätätilanne. Vastaa!
Minut on pidätetty. Olen 18. Piirissä. Tuletko hakemaan minut?
Se siitä.
- Paljonko kello on? - 03.00.
- Täytyy olla joku toinen tie ulos. - Peitä kasvosi. Älä sano mitään.
Mennään.
Pidä pääsi alhaalla.
Perääntykää. Meillä ei ole mitään sanottavaa.
Ei ole mitään sanottavaa. Asiakastani ei syytetä mistään!
Vauva on siepattu ja se saattaa yhä olla elossa.
Veri on ehkä koiran verta. Epäilty vapautettiin tänä aamuna.
Seuraamme tapahtumien kulkua...
Ainakaan ei nimeäsi mainittu. Se on hyvä.
Et saanut syytettä, koska he etsivät ruumista. Murhasyyte halutaan -
mutta he tuskin onnistuvat siinä.
- Luuletko, että minä tein sen? - Kukaan ei luule niin.
Mutta se on käynyt mielessäsi.
Muistatko mitään yksityiskohtaa -
joka voisi vahvistaa versiotasi tapahtumien kulusta?
Menetin tajuntani. En tiedä, mitä tapahtui.
Heräsin siellä ja verta oli joka paikassa.
Haluatko jotain?
Oletko varma?
Minun pitäisi käydä kampuksella. Huolettaa jättää sinut yksin.
- Palaan 20 minuutin päästä. - Trevor?
- Missä olit viime yönä? - Olin täällä. Nukuin sikeästi.
Luulin, että olet Bernadetten seurassa.
Minä olen sinun tukenasi. Me selviämme tästä.
Palaan pian.
Usko minuun. Tule uhrikseni.
- Uskotko minuun? - Mene pois!
Lapsi on minulla. Anna minun ottaa sinut tai hän kuolee puolestasi.
Sinun epäuskosi tuhosi seurakuntani uskon.
Ilman heitä en ole mitään, joten minun oli pakko ilmestyä.
Nyt minun on pakko tappaa sinut.
Tarinalla kuolemastasi pelotellaan lapsia -
ja rakastavaiset tarrautuvat tiukemmin kiinni toisiinsa.
Tule mukaani ja muutu kuolemattomaksi.
Helen?
Helen...
Bernadette...
Pakene.
Helen?
- Helen, täällä... - Hän on täällä.
Bernadette, pakene!
Helen?
Pakene!
Trevor, hän on täällä.
Älä anna hänen tappaa minua.
Trevor?
Trevor!
Viekää hänet pois.
Pidä minusta kiinni.
Miksi haluat elää?
Jos oppisit minulta edes vähän, et haluaisi elää.
Minä olen huhu. Se on siunattu olotila, usko pois.
Olet kuiskailujen aiheena, elät ihmisten unissa -
mutta ei tarvitse olla olemassa. Ymmärrätkö?
Jumala, älä anna hänen tappaa vauvaa.
Trevor!
Minne te menette? Ette voi jättää minua tänne!
En voi puolustaa itseäni!
Ei!
Mitä hyvät tietävät, jos pahat eivät opeta heille?
Anna minulle yksi suudelma. Vain yksi erityinen...
- ...suudelma. - Murhaaja!
Apua! Hän on sängyn alla!
Tuhat milligrammaa!
Hän on täällä, sängyn alla! Ei, älkää!
Huomenta.
- Haluan puhua mieheni kanssa. - Niin minäkin.
Paljonko kello on? Minne menemme?
Disneylandiin.
Klein, avaa ovi.
Mitä te siellä teitte?
Tollot.
- Tohtori Burke? - Niin?
Rouva Lyle, olen tohtori Burke.
- Haluan puhua mieheni kanssa. - Voimme järjestää vierailun.
Vierailun? Olenko täällä pakosta?
Ovatko nämä kahleet todella tarpeen?
Helen... Tässä on syyttäjänviraston päätös.
Viime kuukauden ajan... olemme antaneet sinulle rauhoittavia.
- Et luultavasti muista paljoakaan. - Haluan asianajajani tänne.
Minä olen sinun puolellasi. Pitää selvittää, kestätkö oikeudenkäynnin.
Helen, sinua syytetään murhasta.
Kerro, mitä asunnossanne tapahtui.
Näyttäytyikö tappaja sinulle sinä yönä, kun sinut tuotiin tänne?
Murhaaja!
Auttakaa minua!
Hän on täällä, sängyn alla!
- En ymmärrä... - Auttakaa!
Apua! Auttakaa! Hän on sängyn alla!
Tuo on mahdotonta.
Bernadette...
En minä pysty sellaiseen.
Olipa mitä tahansa mennyt pieleen, tiedän yhden asian:
Mikään minussa ei pystyisi tekemään sellaista!
- Voin todistaa sen. - Miten?
Voin kutsua hänet esiin.
Candyman, Candyman, Candyman, Candyman...
Candyman.
Sinä olet nyt minun.
Tänä yönä seurakuntamme saa todistaa uutta ihmettä.
Tohtori Burke?
Tohtori Burke!
Trevor, ole kotona...
Ulos kodistani!
- Trevor! - Mikä hätänä, kultaseni?
- Mitä sinä täällä teet? - Minä asun täällä, muistatko?
Soita sairaalaan.
Älä koske puhelimeen.
Mikä hätänä, Trevor?
Pelottaako?
Vihaan noita värejä.
Aioitko odottaa, että pääsen pois, ennen kuin kerrot?
Tiesit, etten pääsisi koskaan pois.
Meidän pitää soittaa sairaalaan.
Selvä.
Soita.
Sitähän sinä haluat.
Soita.
Minä en ole murhaaja...
En ole... Trevor, olet kaikki, mitä minulla oli jäljellä.
Se on loppu.
Jos haluatte soittaa...
Kaikki hylkäävät sinut.
Sinulla on jäljellä vain minun haluni sinuun.
Helen...
Sinä tulit luokseni.
Se lapsi...
- Meillä oli sopimus. - Antaudu, niin lapsi ei vahingoitu.
- Meillä on sopimus. - Minua pelottaa.
Pelkäätkö kipua vai sitä mitä on kuoleman jälkeen?
Molempia.
Kipu tulee olemaan jotain erikoista. Kuolemassa ei ole mitään pelättävää.
Nimemme kirjoitetaan tuhansiin seiniin.
Tuhannet uskovat kertovat rikoksestamme.
Kuolemme yhdessä heidän silmiensä edessä -
ja annamme heille jotain, joka jää vainoamaan heitä.
Tule mukaani ja muutu kuolemattomaksi.
Nyt sinä olet minun. Nyt on uuden ihmeen aika.
SE OLIT SINÄ, HELEN
Se olit sinä, Helen. Se olit sinä.
Hän on täällä.
Minä tulen.
Ei hätää.
Mitä tapahtuu?
- Tiesin, että tulisit. - Poltetaan se.
Pala!
Apua!
Auttakaa!
- Valehtelit minulle! - Meidän täytyy nyt lähteä.
Luumme muuttuvat pian tuhkaksi eikä meitä enää eroteta toisistamme.
- Päästä minut! - En voi. Olemme jo kuolleet.
Tule takaisin!
Luovutamme Helenin Jumalalle ja laskemme ruumiin maahan.
Maasta olet sinä tullut, maaksi pitää sinun jälleen tuleman.
Herra armahda häntä ja anna hänelle rauha.
Kaikkivaltias Jumala, ota vastaan rukouksemme Helenin puolesta.
Sydämessään hän halusi toimia tahtosi mukaisesti.
Isän, Pojan ja Pyhän Hengen nimeen.
Katsokaa tuota...
Trevor?
- Trevor? - Mitä?
Oletko kunnossa? Olen.
- Eikö sinulla ole nälkä? - Syön myöhemmin.
- Ajattelin laittaa hyvän illallisen. - Ihan sama...
Tule auttamaan salaatin tekemisessä.
Tulen ihan kohta.
Helen...
Helen.
Mikä hätänä, Trevor? Pelottaako?
Trevor?