Kom, sorg, vi hilser dig velkommen. Lad os alle sørge.
Hylde fortvivlelsen og ære de Iyksalige døde.
Højt elskede...
Godt show, gamle jas.
- Gomez... - Cara mia?
Herligt nyt. Jeg skal have barn... Lige nu!
- Hvor Iangt er der mellem veerne? - 15 sekunder.
Er det uudholdeligt, umenneskeligt? Elskede, er det tortur?
Oui.
Og så kyssede mor far, og englene sagde det til storken -
- og storken fløj ned fra Himlen og Iagde en diamant -
- under et blad i kålbedet. Og diamanten blev til et barn.
- Vore forældre skal også have barn. - De bollede.
Pres, mrs. Addams.
- Tang! - Tang!
- Ønsker De bedøvelse? - Ellers tak. Men spørg børnene.
- Cara mia... - Mon cher...
- Mrs. Addams, barnet... - Pardon.
- Det bliver en dreng. - En pige.
- Gomez! - Far, hvad blev det?
En Addams!
Jeg har en Iille overraskelse, skat. Jeg håber, du synes om den.
Gomez, det er dystert, deprimerende og det er trøstesløst.
- Det siger "pusling". - Det er en drøm.
Kom, cara mia.
Addams-vuggen...
Velkommen hjem, min søn.
- Det passer ikke. - Jo, det ved enhver.
Med et nyt barn i huset, må ét af de andre dø.
Det er skik og brug. En af os ryger.
- Hvem? - De har jo kun brug for én dreng.
- Han har min fars øjne. - Pil dem ud af hans mund.
Et spædbarn i huset! Langt om Iænge... Davs, knægt.
Så du det?
En rigtig Iille djævel.
Pugsley, barnet vejer 10 pund.
Kanonkuglen vejer 20 pund. Hvad rammer først stengangen?
- Jeg er stadig ved brøker. - Hvad tror du?
- Kanonkuglen? - Godt. Men hvad hopper så?
- Barnet? - Nu må vi jo se.
Klar?
1... 2... 3...
- Hvilken fortryllende aften. - Regn?
- Cara mia! - Du godeste.
Børn, hvorfor hader I den Iille?
- Vi vil da bare Iege med ham. - Især hans hoved.
- Tror I, vi elsker ham mere end jer? - Ja.
Tror I, at når der kommer en Iille, må et andet barn dø?
- Ja. - Det passer jo ikke.
- Ikke Iængere. - Det er blot Iidt søskendestrid.
Gomez, husker du, hvordan vi var?
- Jeg hadede dig. - Jeg afskyede dig.
Jeg kværkede ham, til han besvimede og måtte i respirator.
Jeg bandt ham til et træ og trak fire visdomstænder ud.
Mens han sov, åbnede jeg kraniet og fjernede hans hjerne.
Gjorde du?
En bror!
Bror ...!
Børnlille, der kan I se.
SÆRE MÆND OG KVINDER, DER UNDGÅR DEM
Død! Død over republikkens folkefjender!
Hurra! Retfærdigheden er sket fyldest.
Før den onde frem.
Du har forrådt Frankrigs folk. Du er den inkarnerede ondskab.
- Hvad erklærer du dig? - Skyldig.
Hun har erkendt sig skyldig. Straffen er døden.
Bøddel, Iæg hende på blokken.
1... 2...
- Børn, hvad Iaver I? - Leger.
3!
Ve Republikken!
Du er bedårende. Midnat, måneskin...
Omgivet af død.
Det er alt for Iænge siden.
- Gør det. - Hold ham stille.
En svipser!
- Her, grib! - Jeg gider ikke have ham.
Ét hus. Tre børn. Så mange vinduer.
Det er dig, jeg er bekymret for. Presset. Alt det kævl.
Jeg vil bare som enhver moderne kvinde have både i pose og i sæk.
En hengiven mand. En familie.
Men havde jeg bare mere tid -
- til at bistå Mørkets kræfter i deres helvedes korstog.
Det kan og må du. Sådan må det være.
Men hvordan?
Børn, som jeres nye barnepige ved jeg -
- at vi alle er optaget af miljøet.
Så Iad os her til formiddag tale om, hvordan vi forebygger skovbrande.
Forebygge?
Godt, børn. Jeg har fået nok.
Svar mig på ét enkelt spørgsmål:
- Hvor er det spædbarn? - Hvilken del?
Davs, unger. Jeg er Polly Pludder. Hvad skal vi Iave i dag?
Jo, Iad os rydde op på vore værelser.
Davs, Polly. Jeg rydder gerne op -
- mod at få din udødelige sjæl.
Hejsa. Er det hos Addams? Her er jo gammelt.
Og stort. Dingle?
Hej! Jeg er Debbie Jellinsky fra bureauet.
Nå? De påstod da, de ikke havde flere. De foreslog en doberman.
Overraskelse! Jeg var bortrejst. Er De moderen?
- Jeg er mrs. Addams. - Sikke en dejlig kjole. Meget stram.
Tak.
Gomez... Vi har muligvis fået ny barnepige.
- Miss Jellinsky. - Deb.
- Damernes banemand. - Frifundet.
Mine anbefalinger vil vise, jeg ikke er massemorder.
- Selvfølgelig ikke. - De er alt for ung.
Velkommen til. Her er klokketårn, en sump og fangekælder under huset.
- Kabel-tv? - Selvfølgelig.
Debbie ...!
- Er det den Iille gøj? - Nej, det er vores spædbarn.
Bedårende. Hvad hedder han?
Det var hårdt. Vi var gennem alle bøgerne. Alle de gængse navne.
- Lucifer, Benito, Mao... - Så kom vi til fornuft. Noget enkelt.
- Noget, et barn kan Ieve med. - Prut.
"Prut"... Det kan jeg godt Iide. Dejlig beskidt.
- Må jeg ...? - Er Deres kjole brandsikker?
Er De vaccineret mod mæslinger, fåresyge, rabies?
Jeg er så pjattet med spædbørn.
Jeg får sådan Iyst til at tage dem og kramme deres små Iiv ud af dem.
Davs, Prut. Jeg elsker dig.
Børn... Det er Miss Jellinsky, den nye barnepige. Hvad siger vi?
Vær bange. Vær meget bange.
Tænk, at I sådan er buret inde her med et nyt spædbarn.
- Det er ikke Iet, vel? - Nej.
Somme tider ønsker I garanteret, at I stadig kun varjer to?
Eller færre.
Men bare rolig. Det ordner sig alt sammen.
Jeg elsker dem.
- Ting, hold op med det. - Han kan Iide Dem.
Jeg kan bruge mine hænder.
Sikke en pragtfuld familie.
Men der er én fyr, jeg ikke har hilst på endnu.
Davs... Er det Deres nevø?
- Min bror. - Kom, Fester... Han er meget sky.
Det er miss Jellinsky, den nye barnepige.
Davs, Fester.
- Hvor finder De de Addams-mænd? - Der skal være fugtigt.
Hvorjeg dog glæder mig. Jeg begynder i morgen tidlig.
Hvorfor ikke i aften?
- Godnat, Debbie. - Godnat.
Skrig, hvis De får brug for noget.
- Så er miss Jellinsky altså ansat. - En juvel, ikke sandt?
- Hun er fuldkommen! - Jeg er Iykkens pamfilius, Fester.
Gid du en dag må kende den ubeskrivelige glæde ved at få børn.
- Og betale andre for at opdrage dem. - Skal jeg ikke giftes først?
Du er jo blot en knægt.
Der er masser af tid. Du skal nok møde den helt rette.
- Én, der ikke anmelder dig. - Det ville være dejligt.
Din filur.
Hvad er det her så?
Mor...
I aftenens "Modbydelige, uopklarede forbrydelser" -
- ser vi nærmere på sagen om Ursula -
- Carmen... og Nadine.
Tre vidt forskellige kvinder med én fællesnævner: Mord!
Det er én og samme med tilnavnet Den sorte Enke!
Hun parrer sig og dræber.
Hun finder rige, ensomme ungkarle og vinder deres tillid og hjerte.
Så gifter hun sig med dem. Og på bryllupsnatten myrder hun dem.
Dødsfaldene virker hændelige. Bagefter forsvinder hun og pengene.
Men de slipper snart op, og Den sorte Enke hungrer igen.
Hungrer efter penge. Efter kærlighed.
Denne kamæleon er i årevis undsluppet politiet.
Hvem er hun? Og hvilken troskyldig figur gør hun næste gang?
Vi kan blot sige: Ungkarle, vogt jer!
Vi er ude det meste af formiddagen.
Her er de vigtige numre: Politiet. Brandvæsenet. Lighuset.
Fester, kom så.
- Farvel, Fester. - Sig farvel til Debbie.
Hyg jer.
Fester Addams... Jamen dog.
Aktier og obligationer... Skøder.
Guldbarrer?
Veksler? Gældsbeviser?
Et sært, gammelt hus.
Så utæt... Faktisk slet ikke velegnet for børn.
På ingen måde.
- Stille, din Iille møgunge! - Han er ingen møgunge.
Nej, da. Han er en bedårende Iille fyr.
- Ja, jok bare i det. - Vi gør klar til en Iille gåtur.
- Vil du med? - Er du virkelig barnepige?
- Sikke nu et spørgsmål. - Hvorfor kom du?
For at tage mig af jer.
- Jer alle. - Og især min onkel.
Jeg burde ikke sige det. De bad mig tie stille... de små englebasser.
De vil gerne væk. De har fablet om det hele morgenen.
De tør bare ikke spørge. De frygter, I tror, de ikke elsker jer.
De små stakler. Det er jo et bizart ønske.
- Grusomt. - De er opsat på det.
Jeg vidste jo, I som gode forældre ville vide det.
- Hvad gør vi? - Hvordan kan vi afslå?
Tænk ikke på det. Bare gør det.
De vil nok benægte det, men de vil gerne væk... Gud velsigne dem!
Sommerlejr?!
Camp Chippewa. Hvor charmerende.
- Hvad er en chippewa? - Et indiansk ord.
Og betyder "forældreløs".
Frisk Iuft. Duften af fyrrenåle.
Wednesday, se alle de andre børn.
Deres fregner. Deres strålende små øjne. Deres ivrige vennesæle smil.
Hjælp dem.
Hej! Jeg hedder Amanda Buckman. Hvorfor er I sådan klædt?
- Hvordan? - Som om I skal til begravelse.
- I er klædt, som om nogen er død. - Vent bare.
Davs. Don Buckman. Herligt sted, ikke? Yderst eksklusivt.
Kun helt særlige børn slipper ind.
Talentfulde. Amanda er sprunget to klasser over.
- Hvad med Deres dreng? - Prøveløsladt.
Vi elsker Chippewa. Amanda har ikke talt om andet.
Hun har fået hel ny garderobe. Og hvad med den Iille frøken?
Wednesday er i den særlige alder, hvor en pige kun tænker på én ting.
- Drenge? - Drab.
Hør efter, alle sammen! Jeg er Gary Granger.
Og jeg er Becky Martin-Granger.
Vi ejer og Ieder Iejren, USAs fineste Iejr for priviligerede, unge voksne.
Og vi er her for at Iære, udvikle os og for ganske enkelt et more os.
Det er jo idéen i at være privilegeret.
- Jeg kan vist ikke Iide det her. - Hvor er du snavset.
- Thelma, Iad nu være. - Jeg kan ikke få vejret.
- Ret ryggen og smil. - Det er derfor, han altid er syg.
- Nej, begynd nu ikke igen. - Det er din skyld.
- Træk vejret. - Ret ryggen.
...og alle ved ballet vendte sig og stirrede på Askepot.
"Hvem er den smukke kvinde?" spurgte de alle.
Selv Prinsen bemærkede den nyankomne.
"Hvem er du?" spurgte han Askepot.
"Mit navn er Askepot," svarede hun Prinsen.
"Og sig mig: Hvem er den mand henne ved punchbowlen?"
"Denne fascinerende mand."
"Den sært sensuelle mand."
"Den mand, der får mig til at skælve under mit snøreliv?"
"Den skaldede mand?"
- Hun gør mig vanvittig! - Hvem?
Debbie. Bare Iyden af det navn.
"Debbie"... Er det ikke smukt?
Hun får mig til at tænke på vinyl. Kemikalier.
Er det sandt, Fester? Er det omsider sket?
Jeg ved det ikke. Vistnok. I årevis har jeg betragtet dig og Morticia.
Fra vinduer, døråbninger, nøglehuller...
Jeg har været Iykkelig på jeres vegne... Men også misundelig.
Jeg har drømt om, at der en skønne dag måske ville være en for mig.
- Der er jo Ting. - Jo. Men jeg higer efter mere.
Ben. Albuer. Et hoved.
To ben?
Tørjeg invitere Debbie ud at spise?
Sæt, hun siger nej... Ellerja?!
Gomez... Hvis det var, ville du og Morticia så tage med?
Selvfølgelig.
Livredning! Vi er alle vandhunde, men nu kan vi vise, hvad vi kan.
Og få de der diplomer!
Vi skal bruge to Iivredningsmakkere? Amanda og Wednesday?
- Er det din badedragt? - Er det dit overbid?
Den ene skal drukne, og den anden skal så være Iivredder.
- Jeg er offer. - Livet igennem.
- Jeg vil være skuespillerinde. - Bravo!
Hop i, Amanda. Svøm Iidt ud og begynd at drukne.
Hjælp! Hjælp! Jeg drukner!
Hjælp! Jeg dør!
Jeg kan ikke svømme.
Det er vores yndlingsbistro. Vi er kommet her i årevis.
- Den er selvfølgelig blevet fornyet. - Her er henrivende.
Ikke, Fester?
Fester?
En pudsig, fransk skik. At dele halvspist brød.
Fester har tilbragt mange år i Europa.
Han taler 12 sprog. Flydende.
Det så jeg straks. Jeg troede først, han var europæer.
Gjorde du?
Jeg har ellers været i bad.
Fester er faktisk en dejlig mand. Han er bare frygtelig genert.
Jeg kan ikke Iure, om han kan Iide mig.
Afgjort. Han kastede jo op.
Ja. Gør han altid det på kvinder, han holder af?
Nej. Kun på dig.
- Tror du, det generede hende? - Slet ikke. Hun forguder dig.
Sikken suppedas, jeg Iaver.
Gomez, hvordan gør du det? Hvordan bliver jeg som dig?
- Hvordan bliver jeg facil? - Gør kur til hende. Beundr hende.
Få hende til at føle sig som Jordens mest sublime skabning.
Ja. Sådan!
Så er vi tilbage med pudrede næser.
Den højeste fuldkommenhed.
Vi er Jordens heldigste brødre. Vi er ikke en sådan pragt værdige.
Vi fortjener ikke den stråleglans.
Nemlig. Vi burde have grimme piger.
...og så sagde spøgelset:
"Jeg vil hjemsøge jer til evig tid!"
Wednesday, nu skal du fortsætte spøgelseshistorien.
- Det er åndssvagt. - Nåja, hvis du ikke kan...
Og næste nat vendte spøgelset så tilbage til den hjemsøgte hytte.
Og han sagde til pigerne: "I tror ikke for alvor på mig -"
"- så nu må jeg bevise min kraft."
Og næste morgen, da pigerne vågnede -
- var alle deres gamle næser vokset frem igen.
Fester, hvor må du dog afsky mig.
Hvad?
Her er du... en nonchalant verdensmand.
- Hvor må jeg kede dig. - Aldrig i Iivet!
Før vi går Iængere -
- har jeg en tilståelse. Noget, jeg må fortælle dig.
- Jeg erjomfru. - Er du?
Hvad er det?
Det er en, der aldrig har oplevet den fysiske kærlighed.
Med et andet menneske, mener du?
I så fald, Debbie, har jeg også en tilståelse.
- Det er jeg også. - Du? Du?!
Med dit udseende og din charme må kvinder følge dig overalt.
Butiksdetektiver.
Fester ...! Jeg har altid drømt om at møde en, der er uberørt -
- en, der var ren...
- En som dig. - Du skal nok møde ham.
Og jeg drømte om, at når jeg mødte ham -
- ville vi vente til bryllupsnatten -
- med at hengive os til hinanden... yde det største af alle ofre.
En ged?
Indtil nu troede jeg, det var umuligt.
Men Fester Addams, jeg elsker dig!
Gør du?
Vær skånselsløst ærlig. Jeg må vide, hvad du føler.
Jeg elsker og tilbeder dig.
Jeg ville gøre alt for dig... Sågar betale.
- Fester! - Debbie!
- Se ham bare. - Så fredfyldt.
I aften, da jeg fulgte Fester og Debbie -
- krydsede jeg fingre. Jeg håbede.
- Jeg bad. - Lad dem forelske sig.
- Lad dem finde Iykken. - Lad dem adoptere.
Gomez! Morticia! Fantastisk nyt.
Det umulige er sket! Et mirakel!
- Udslættet? - Er det væk?
Jeg er blevet forlovet.
- Ringen... - Den ring, mor blev begravet med.
- Så er der post! Addams! - Barkley. Castleman. Calloway...
Dexter. Donman. Edwards...
- Nej! - Hvad står der?
- Det er unævneligt. - Er der noget galt? Dårligt nyt?
Det værste, der er sket i menneskehedens historie.
- Onkel Fester skal giftes. - Et bryllup! Det er da herligt.
- Med hvem? - Barnepigen.
Nu må I holde op! Jeg ville begå selvmord. Hushjælpen?
Hun er sikkert en sød dame.
Hvor ulækkert. Hele deres familie Iigner ét stort, genetisk eksperiment.
- De Iigner nogen fra et cirkus. - Hvad sagde du?
Piger! Gruppeknus.
Wednesday...
Og Pugsley... Kan et knus skade?
- Vi knuser ikke. - De er bare generte.
- Vi er ikke generte. - Vi smitter.
Jeg fornemmer Iidt gnidninger her. Noget Iidt u-Chippewask.
Men den klarer vi. De skal bare have gode venner, Iidt skæg -
- og Iidt tid i Harmonihytten.
- Hvor Iænge skal vi være her? - Til vi bryder sammen.
- Mor dig. - Hvad røg du ind for?
- Jeg ville ikke ud at ride. - Ikke andet?
- Og heller ikke Iave et fuglehus. - Hvorfor ikke?
- Jeg ville bare Iæse. - Ikke her hos mig, brillegøj.
- Skynd dig! - Jeg er på vej.
Vent! Pas på. Stivkrampe!
Der er de. Jeg så, de sneg sig ud.
- Børn, hvad Iaver I? - Det er vigtigt, vi ser vores familie.
Vigtigere end en sommers morskab? Vigtigere end at få nye venner?
Vigtigere end at dele?
Joel Glicker... Du skuffer mig.
Jeg må væk herfra. Jeg har allergier.
Er du allergisk? Over for solskin, bueskydning og kunsthåndværk?
De burde straffes. Straf dem!
Straf dem! Straf dem!
Nej! Vi er her ikke for at straffe.
Vi er her for at inspirere.
Ved I, hvad vore ninja'er kunne bruge?
Hvad der kunne få deres triste og snart spildte små Iiv på ret køl?
Hvad?
Har du hilst på alle, Debbie?
- Her er vores vordende brud. - Velkommen i familien.
Det betød meget for mig at komme ind i Addams-klanen.
- Har du truffet min mand. Fætter Det? - Fætter Det?
Vi har Ievet i fryd og gammen. Og netop, da Iille Prut ankom -
- blev vi velsignet med vor egen Iille moppedreng.
- Hvad? - Jeg sagde ikke noget.
Nej, hans kælenavn er "Hvad". Fra jordemoderen.
- Er han ikke en skat? - Vi har skam fået tilbud.
I gutter er den bedste samling venner -
- en fyr kan ønske sig. Sikken fest!
Og nu: La piece de resistance...
Stakkels pige. Dingle, kom du hende i, før du bagte?
C'est Ia vie.
- Er du virkelig allergisk? - Over for næsten alt.
- Vel er du ej. - Jo, jeg er.
Jeg tåler ikke mælkeprodukter eller uld eller vand med fluor.
Ved du, hvad der sker, hvis min mor bruger blødgøringsmiddel?
- Hvad? - Så dørjeg.
- Hvor er du? - Herhenne.
Ved skelettet.
- Jeg fik din besked i min kotelet. - Jeg må spørge om noget.
- Hvad? - Tror du på det ondes eksistens?
Har du truffet min mor?
Min onkel Fester skal giftes med en kvinde i hvid uniform.
- En radiolog? - En barnepige.
Jeg må med til brylluppet. Jeg har adgangskort. Vil du med?
- Sådan som din partner? - Nej.
Det vil jeg gerne.
Jeg, Fester Addams -
- erklærer hermed min endeløse kærlighed.
Jeg vil tilbede dig for evigt.
Jeg vil vie mit evigt eneste vågne øjeblik -
- udelukkende til din Iykke.
Herefterdags vil jeg for altid være din hjælpeløse slave.
Hvor sødt...
Ditto.
- I får et pragtfuldt Iiv sammen. - Ja, jeg gør.
Kom, skat. Lad os se, hvem der bliver den næste Iykkelige brud.
- Nu må du gifte dig. - Det er ikke bindende.
Tøjte!
Nøglen til vellykkede Hawaii-hvedebrødsdage -
- er romantisk musik.
Jeg bestilte båndet her fra Det Bedste.
5.000 af verdens mest romantiske melodier.
Fortryllende... Hvad hedder den?
Nummer 438.
Nå... Kan du Iide et Iiv i romantik?
- Ja. Indtil videre. - Jeg elsker romantik.
- Hvor højt elsker du mig? - Af hele mit hjerte.
- Ville du gøre alt for mig? - Alt.
- Vil du dø for mig? - Ja.
Lover du det?
Sveske?
Putte ...!
Jeg ved godt, du er nervøs.
- Det er jeg også. - Jeg er ikke nervøs.
Jeg er ærgerlig.
På grund af det med badekarret?
- Det var et uheld. - Ja.
Men jeg har det fint. Skænk det ikke en tanke.
Vær ikke bange. Det her er Iige så nyt for mig som for dig.
- Har du virkelig aldrig prøvet sex? - Aldrig.
Hvordan ved du så, vi ikke er godt i gang?
Vi gør som Gomez og Morticia.
Lader, som om vi er hjemme hos mig.
Svigermor rundt om hjørnet. Dingle ved døren...
Kors!
Hvad er der? Hvad har du behov for?
Kun dig, kæreste.
- Er det sandt? - Fester, jeg er rede.
- Lige én ting... - Gomez sagde "ingen fnisen".
Ingen handskedukker. Og hvad mere?
Når vi først har elsket, må du aldrig se din familie mere.
- Hvad? - Ellers vil jeg ikke kunne nyde det.
Jeg vil ikke kunne give mig hen.
Medmindre jeg aldrig ser min familie igen?
Hvis de er en del af vort samliv, kan jeg ikke opnå det... du ved.
- Aldrig mere? - Elsker du mig ikke?
- Jo! - Vil du ikke have mig?
Jo...
Aldrig mere...
...tyr.
Ikke et ord fra Fester og Debbie.
I næsten en uge... Ikke, Iille fyr?
Se ham. Lidt for Iystig ved receptionen.
Lidt kæfertpleje.
- Glimrende, Amanda. - Tak.
Næste!
"Kære Wednesday og Pugsley."
"Jeg elsker jer højt, men kan aldrig se jer mere."
Værsgo, Glicker!
Godt forsøg.
"Når I bliver voksne og meget ensomme, vil I forstå."
"Kærligst, onkel Fester." Han er færdig.
Værsgo.
- En ørn... USAs nationalfugl! - Er de ikke uddøde?
Jo, nu er de.
Mrs. Addams, Deres rustvogn. Hvor er Iiget?
- Lige der. - Han er jo i Iive.
Det siger De ikke.
Måske er vi sammen en tid...
- Hele Iivet, cara mia. Mon cher. - Tal engelsk!
Sveske.
Og skal jeg ses i dit selskab, må et og andet ændres.
Forsigtig. Det er et skuffedarium.
Det er smukke ting fra kataloger.
Fester, kom her!
- Den klør. - Ikke røre, før skorpen falder af!
- Synes du, det tøj egentlig er mig? - Nej. Netop ikke.
- Hvor skal den tingest hen? - Boudoiret, 2. sal. Forsigtig.
Jeg er hendes mand. Giv et kys.
Giv mig en 20'er. Pas dog på!
Det er en Queen Anne-Iysekrone.
"Her er skønt på Hawaii. Gid, I var her."
"Men jeg kan aldrig se jer mere."
"PS: Skal hilse fra Debbie."
Jeg forstår det ikke. Ikke en Iyd i ugevis, og nu dette!
Kom i seng, skat. Det er hans spøg.
Har jeg gjort noget? Sagt noget? Hvorfor afskyr min bror mig?
- Han forguder dig. - Jeg vil gøre alt for ham.
Ønskede han det, rev jeg mine øjne ud.
Krævede han det, ville jeg mave mig gennem glødende kul og glasskår.
- Hvorfor udsætte det? - Er Fester gal?
Det er blot et stadium. Et post-bryllupstraume.
Meget almindeligt. Husker du vores bryllupsrejse?
Det forrygende krydstogt...
- Ingen klæder. - Ingen sorger.
Ingen overlevende.
Cara mia...
Begærer du mig stadig efter alle de år?
- Den gamle fodlænke ...? - For evigt.
Jeg henter den.
Der er kun to uger til jamboree'en. I ved, det betyder rene hytter.
- Leg med Ier. - Og kanoer, kanoer, kanoer!
Op på Iakridserne, folkens!
Se! Jeg har dem.
"Maltraktører og massemordere." Jeg har næsten hele serien.
Jeg mangler bare Jack the Ripper og ham Stjernetegns-morderen.
Men se... "Den sorte Enke".
Det kunne være Debbie.
Mindst tre rige ægtemænd... Alle sammen døde.
- Jeg vil gerne bytte. - Med hvad?
Amy Fisher.
Hvert år afslutter vi sommeren med en helt speciel optræden.
- Med tekst og musik af... - Gary Granger!
Og i år har den gamle knold hittet på noget ret spændende:
En hyldest til første Taksigelsesfest.
Vi har Iagt hovederne i blød for at vælge den rette skuespillerinde -
- til hovedrollen som Sarah Miller, vor smukke, godhjertede pilgrimsfrue.
Og vi har valgt...
- Amanda Buckman! - Mig?
Og som hendes pilgrimsveninder: Lily, Jennifer, Tiffany, Missy -
- Michelle og Melissa!
Men ikke alle kan jo blive stjerner.
Lad os ikke glemme de muntre Chippewa'er:
Mordecai, Yang, Esther...
Consuela, Irwin...
Og jeg er stadig ikke sikker på, hvordan det udtales.
- Jamil... Jama... - Jamal?
Noget i den retning. Og som deres anfører i den mindre -
- men dog utroligt velskrevne rolle som Pocahontas...
Hvem tror I, vi har tænkt på? Vor egen Iille mørkhårede galning:
Wednesday Addams!
Vi vil tale med Debbie og Fester.
Miss Debbie!
"Debra"!
Gomez, hvor er vi?
Stedet virker bekendt. Nåjo, Helvedes porte.
- Velkommen til mit hjem. - Må vi tale med min bror?
Han vil ikke tale med nogen af jer. Eller det der.
- Hvorfor ikke? - Han er forelsket.
Han er svøbt i et florlet tæppe af ekstase. Og han afskyrjer.
- Hvorfor dog? - I har stillet jer til skue.
Jeres storslåede kærlighedsliv.
I holdt ham nede. Jeg fik ham op at stå.
- Det vil jeg høre fra hans egen mund. - Hans mund har travlt.
- Vil du tale med dem? - Debbie...
- Nej. Gå jeres vej! - Det er ikke min bror.
- Beklager. - Du har slavebundet ham.
Du har tryllebundet Fester seksuelt.
Det respektererjeg. Men Iad os dog tale med ham.
- Glem det. - Du er gået for vidt.
Du har ægtet Fester, knækket ham...
Og du har taget ham fra os. Alt det kan jeg tilgive.
- Men Debbie... - Hvad?
- Pastelfarver? - Ud af mit hus!
Skrid! Og viser I nogen sinde jeres fjæs her igen -
- får jeg jer buret inde for besøgsforsøg!
- Ikke, Fessie? - Jo!
Luxor, nexor, bål og brand!
- Hvad Iaver hun? - Blot en forbandelse. Hyg dig.
Jeg kræver retfærdighed! Nogen har giftet sig med min bror.
- De tog til Hawaii. - Nej, nu har jeg aldrig!
De er flyttet ind i et dyrt palæ, hvor de elsker konstant.
- Det var dog den stiveste. - Anhold hende!
- Hvem? - Debbie! Min brors kone.
Fristerinden fra Waikiki!
Hvem er De? Hvad er De? Hvem Iøftede stenen væk?
De må udstede en stævning. Jeg tror, de ejer...
- En Buick! - Gå nu. I god ro og orden.
Og tving mig ikke til at ringe til et cirkus.
Er hele verden da fra forstanden? Min bror er Iidenskabens gidsel!
Jeg søger retfærdighed... Afvist!
Men jeg opgiver ikke. Jeg vil erobre. Jeg rejser mig.
Mit navn er Gomez Addams, og jeg har skuet al Iandsens ondskab.
Jeg har skuet rædsler!
Jeg skuet de uhellige maddiker -
- der mæsker sig i menneskesjælens mørkeste afkroge.
- De er i sommerlejr. - Alt det har jeg skuet, hr. betjent.
Men indtil i dag havde jeg aldrig skuet...
- Dem! - På ham, slå ham, kog ham. Nu!
Næste.
Jeg vil gerne forny mit pas. Jeg rejser snart udenlands.
- Alene? - Ja. Så er jeg enke.
Rigtig glæd'Iig kalkundag
sult og smerter svinder bort når man hørerpilgrimskor't
si': Glædelig kalkun
rigtig glæd'Iig kalkundag vi fester i indiansk forstand
mens vi hapser deres Iand og en glædelig kalkun
Du ser fortryllende ud, Amanda!
Den kønneste pilgrim, jeg har set.
Gary, kom engang og se!
- Her er de. - De var ved telefonen.
- Vi ringede til FBI. - Deres onkel er i knibe.
- I er forsinket. - Jeg vil ikke være med.
- Vil du ikke bistå mig med mit værk? - Det er barnligt og fladt.
Du savner fornemmelse for struktur, personer og Aristoteles tre enheder.
Unge dame, jeg er ved at blive en anelse træt af din indstilling.
Hør, alle sammen! Jeg har alle tiders idé.
Wednesday, Pugsley og unge mr. Glicker har aldrig rigtigt -
- fundet den ægte af Chippewa-ånd Iigesom nogle af deres små venner.
- Er det ikke trist? - Jo!
Hader vi ikke bare det? Ønsker vi ikke bare død over dem?
- Jo! - Nej.
Men ved I, hvad vi gør ved dem? Vi vil statuere et eksempel.
Vi vil vise, at alle, uanset hvor bleg eller buttet man er -
- alligevel kan more sig kosteligt.
- Hvad enten de vil eller ej. - Hvad vil I gøre?
Ja, helt perfekt... "Bambi".
- "Lassie, kom hjem". - "Den Iille havfrue".
- Hold op. - Han er kun et barn.
Bare rolig. Vi skal nok slippe ud.
Jamen, det er Disney.
Godaften.
- Har I noget, I vil sige til os? - Ja.
Og hvad er mon det så?
- Jeg er ikke frejdig. - Nej, det skal jeg sgu Iove for.
- Men jeg vil gerne være det. - Vil du?
Jeg vil gerne smile og synge og danse -
- og være Pocahontas i Garys værk.
Skat, mener du virkelig det?
- Er hun ikke kær? - Hun skræmmer mig.
Hold jer væk! Han er meget syg.
Mit Iille barn ...!
Hvor er han stædig. Det virker på katte.
- Hvad gør vi? - Er det håbløst?
Her har vi det... Kapitel 18.
- "Spædbarnsbesættelser". - Besat?
"Symptomer: Svære ændringer i udseende og personlighed."
"Slige ændringer kan blive kroniske."
Kroniske? De gyldne Iokker?
- Rosenkinder? - Det smil?
"De frygtelige forandringer skyldes ofte familiære problemer."
- "Adskillelser"... - Fester!
Bingo! Ungen ved, noget er helt af Iave.
Vender Fester ikke tilbage, kan der blive tale om smilehuller.
Ikke i mit hus!
Det kan vare i årevis. For evigt.
- Han kunne blive advokat. - Jeg vil ikke høre det.
- Tandtekniker. - Hold op, mor!
Præsident...
Nej, jeg beder dig!
Tag mig i stedet.
Hver sommer afslutter vi med at fejre en historisk begivenhed.
I år skildrer vi den vel nok vigtigste dag -
- i vor fælles fortid: Den første Taksigelsesdag.
En dag, helliget majs... En indfødt spise, en formidabel kalkunmiddag.
Og broderskab.
Hvidt kød og mørkt kød... Scenen er jeres!
PLUDDER I BRODERSKABET
spis os her til denne takkefest
spis os det er nu, vi smager bedst
vi går og taber ho'det, som I ser
spis os, for det rager os en fjer
hvid mand og rød mand fra øst, nord og syd
haps dig et Iår og sæt det på et spyd
Spis mig! - ristet over sagte ild
Spis mig! - vi render rundt og farer vild
vi bli'r Iet fordærvet indeni
så spis os før vor sang er forbi
spis os før vor sang er forbi
Tusind tak... Det var en meningsløs tragedie.
Min engel, jeg smutter Iige et øjeblik.
Jeg glemte champagnen.
Vor tre ugers bryllupsdag. Lad mig.
Nej, du har nok at se til.
Jeg sætter Iige din gave på bordet.
Ikke smugkigge.
Sig det nu!
Hvad er det? Er det snor?
Det ved man aldrig.
- Hundelegetøj? - Vent og se.
- Det er en bombe! - Hvad?
Ja, vent til min fødselsdag.
Fester, Iad mig se på dig.
Jeg vil gerne huske dig præcis sådan her.
- Hvad mener du? - Rig.
- Vil du savne mig? - Du er da straks tilbage, ikke?
Jo, selvfølgelig.
Jeg er så glad for, vi indbød Chippewa'erne til vores festmiddag.
Husk, disse vilde er vore gæster.
Vi må ikke forundres over deres sære skikke.
De har jo ikke haft vore fordele.
Såsom fornemme skoler...
Biblioteker, fyldt med bøger... Og shampoo.
Ugh. Jeg er Pocahontas, en Chippewa-mø.
- En indianer. - Det siger alt.
Og jeg er Løbende Bjørn, Pocahontas' trolovede... i stykket.
20.000 dollars for en sommerlejr, og han ender som Klavs Kludder.
Vi medbragte en særlig gave til denne fest.
Jeg er kalkun. Slagt mig.
Hvilken betænksom gave.
I er jo Iige så civiliserede som os, selv om vi bruger sko og efternavne.
Velkommen ved vort bord, vore nye, primitive venner.
Tak, Sarah Miller. Du er den smukkeste, jeg har set.
Dit hår har solens farve. Din hud er mælkehvid. Og alle elsker dig.
Hold inde. Tag plads.
Vent.
Vi kan ikke bryde brød med jer.
- Becky, hvad foregår der? - Wednesday!
I har taget det Iand, der er vort.
I fremtiden vil mit folk være henvist til skurvogne i reservater.
Dit folk vil gå i cardigans og drikke cocktails.
Vi sælger armbånd i vejsiden, mens I spiller golf og guffer hors d'oeuvres.
Smerte og fornedrelse venter os, mens dit folk vil få gearstænger.
Min stammes guder har talt: "Stol ikke på pilgrimmene."
- "Især ikke Sarah Miller." - Gary, hun Iaver om på det.
Af disse grunde har jeg besluttet at skalpere dig -
- og brænde din Iandsby ned.
- Børn! - I ødelægger min tekst!
- Han er ikke holdspiller. - Han må have venner.
Den slags venner?
Undskyld...
Stop dem!
Macho, macho mand
jeg må være en macho mand
macho, macho mand
- Hvad er klokken, Jorge? - 18.25.
Så må jeg søreme af sted.
Vent her. Det er min bryllupsdag. Jeg er straks tilbage.
- Din mand er meget heldig. - Du må ikke sige den slags!
Skål!
Jamen, hr. betjent...
...min mand var derinde.
Til Iykke med bryllupsdagen, Debbie.
Hjælp. Hjælp.
Skat, fandt du noget champagne?
- Frys! - Snuske?
Det skulle Iigne en ulykke. Jeg ville give dig Iidt værdighed.
- Men næ, ikke dig. - Hvad mener du?
Jeg vil se dig død og have dine penge.
Jamen, elsker du mig da ikke?
Betyder det nej?
Om jeg elsker dig? Se dig selv. Du er et mareridt.
Et uvæsen. Du burde ikke giftes, men forgiftes.
Du er et dumt, sært skrummel! Ingen normal kvinde kan elske dig.
Ting!
Jeg skal nok få både dig og din Iille hånd!
- Kom. - Nej. Jeg må hente de andre.
- Du er modig. - Og se skidtet brænde.
- Gå du. Red din onkel. - Måske ses vi aldrig mere.
Visse kræfter tvinger os fra hinanden.
Gary, Debbie... Og 7. klasse.
- Jeg vil aldrig glemme dig. - Ikke?
- Du er for underlig. - Vi har jo altid i dag. Og Chippewa.
Og det her.
- Hvad er det? - Amandas natbøjle.
- Cara mia. - Mon cher.
Kom nu!
Flyt jer!
Af banen!
"Vi så op og så ham træde ind på tæppet."
"Vi kiggede og så ham:"
"Katten i hatten."
Morer du dig?
At tænke sig, at mit afkom...
"Jeg ved, det er vådt, og gråt midt på dagen."
"Men vi kan dog trods alt more os, og det er jo sagen."
Åh, nej. Han overlever.
Kom straks! Det er Gomez!
Mit barn er sygt -
- og min mand er døende.
Mor, hvad skal jeg dog gøre?
Du har jo en sort kjole.
- Gomez! - Fester!
- Hvor er Fester? - Lige her, mon cher.
Det er mig. Jeg har forsøgt at være noget, jeg ikke er.
Jeg Iever i skam. Og i forstæderne.
Du tilhørerjo Debbie. Du er Debbies kælegris.
Du er hr. Debbie!
- Jeg er en Addams! - Fester!
- Onkel Fester! - Børnlille!
I sendte os i Iejr.
De tvang os til at synge.
Min egen, kære familie.
Hvor har jeg dog savnet jer.
Så er hele familien endelig samlet.
Tre generationer...
- Overjorden. - Svigerfamilie!
Jeg vil nødig såre nogen. Jeg nyder ikke at såre nogen.
Jeg kan ikke Iide pistoler, bomber eller elektriske stole.
Men somme tider vil folk ikke høre. Så må jeg gribe til tvang.
Og Iysbilleder. Mine forældre, Sharon og Dave.
Gavmilde og hengivne. Eller var de?
Det eneste, jeg ønskede mig, var Ballerina Barbie -
- i Iyserødt strutskørt. Min fødselsdag...
Jeg blev 10. Ved I, hvad jeg fik?
Malibu Barbie!
- Malibu Barbie? - Rædsel!
Frækt!
Det ønskede jeg mig slet ikke. Det var ikke mig.
Jeg var en ballerina. Yndefuld. Forfinet.
De måtte ryge.
Min første mand... Hjertekirurg.
- Altid hjerteslag og transplantation. - Hvad med dine behov?
"Jeg er forhindret, Deb. Paven er forkølet."
En økse ...! Hvilke minder.
Næste mand: Senator.
- Han elskede sin stat og sit Iand. - Men hvad med Debbie?
"Beklager, Debbie. Ingen Mercedes i år... Vi må vise et godt eksempel."
Er det sandt? Så vis Iige det her!
Min senere mand. Min afdøde mand...
- Fester. - Det fjols.
Kadaveret... Og hans henrivende familie.
I Iukkede mig ind. I accepterede mig.
Men var der nogen af jer, der virkelig elskede mig?
Hænderne i vejret.
Ja, jeg har dræbt og Iemlæstet.
Ja, jeg har knust det ene uskyldige Iiv efter det andet.
Men er jeg ikke også et menneske?
Længes ikke også jeg... og pines? Og går i butikker?
Fortjenerjeg ikke kærlighed?
Og smykker?
- Adieu, mon cher. - Adios, cara mia.
Skån dem, Debbie. Tag mig og mine penge.
- Jeg fortjener at dø. - Beklager.
Farvel, alle sammen. Ønsk mig pøj-pøj.
Pøj-pøj!
NOGEN TID SENERE
En fødselsdagsfest. Det er alt for meget.
Tænk, at jeg nær var gået glip af det. Hvad tænkte jeg dog på?
Fysisk fornøjelse.
Onkel Fester, savner du Debbie?
Somme tider. Sent om aftenen.
Jeg husker, når hun vendte sig og sagde:
"Kors, Fester! Gå ind til dig selv igen."
Kommer vi for sent?
Slet ikke. Vi er først Iige begyndt.
Det gør vel ikke noget, vi medbragte en gæst... Vores nye barnepige.
Dementia.
Dementia... Hvilket smukt navn.
Det betyder "vanvid".
Jeg hedder Fester. Det betyder "at rådne".
En skål.
For Iivets pragtfulde mysterier.
For alt, der binder en familie sammen.
For morskab, for munterhed, for manddrab.
For gode venner.
For nye venner.
For ungdom.
- Hvordan ser jeg ud? - Foruroligende.
- For Iidenskab. - For paradis.
- For smerten. - Forfør mig i nat.
Gør plads for fødselsdagsbarnet.
Ting, vil du have æren?
Din familie er virkelig interessant.
Dine forældre er så opslugte af hinanden.
Wednesday, tror du, at du måske en skønne dag -
- kunne tænke dig at blive gift og få børn?
Nej.
Hvis du nu mødte den rette, som tilbad og forgudede dig?
Som ville gøre alt for dig, som ville være din hengivne slave?
Hvad ville du så gøre?
Jeg ville ynke ham.
HUSTRU OG PSYKOPAT
- Stakkels Debbie. Hun var jo syg. - Nej, hun var ej.
- Hun var sjusket. - Hvad mener du?
Ville jeg myrde min mand, så gjorde jeg det, men uden at blive taget.
- Hvordan? - Jeg ville skræmme ham til døde.
Nej, det ville du ikke.
Det gør os alle meget ondt, Debbie. Vi ønsker dig alt godt.