Kom sorg. Velkommen skal du være. La oss forenes i sorgen, -
- frydes i fortvilelsen og hedre de Iykksalige døde.
Kjære avdøde...
Pent Ievert, gamlefar.
Gomez. Storartete nyheter. Jeg skal føde et barn.
Nå.
- Hvor ofte? - Hvert 15. sekund.
Har du uutholdelige smerter? Er det umenneskelig, den rene tortur?
Så kysset mamma pappa, englene sa fra til storken, -
- og storken Ia en diamant under et blad i kålåkeren.
Og diamanten ble til en baby.
- Foreldrene våre skal også ha barn. - De Iå med hverandre.
Press.
Tang.
- Vil du ha bedøvelse? - Nei takk. Men spør ungene.
- Cara mia. - Mon cher.
- Mrs. Addams... barnet. - Pardon.
- Det er en gutt. - Det er ei jente.
- Si det! - Hva ble det!
En Addams.
Jeg har en overraskelse til deg. Jeg håper du Iiker den.
Å, Gomez. Det er dunkelt, deprimerende og dystert.
- Perfekt for en Iiten tass. - En drøm.
Addams-vuggen.
Velkommen hjem, sønnen min.
- Det er ikke sant. - Er det vel.
Når man får et nytt barn, må et av de andre dø.
- En av oss må ofres. - Hvem?
De trenger bare én gutt.
- Han har min fars øyne. - Ta dem ut av munnen hans.
En småtass i huset. Det var på tide. Hei!
Så du det?
En ekte smådjevel.
Babyen veier 4,5 kilo og kanonkulen 9.
- Hvilken treffer hellene først? - Jeg har bare kommet til brøk.
- Hva tror du? - Kanonkulen.
Bra. Men hvem spretter?
- Babyen? - Det er fort gjort å finne ut.
En, to, tre...
- For en vidunderlig kveld! - Regn.
- Cara mia. - Kjære vene.
Hvorfor hater dere babyen?
- Vi vil bare Ieke med ham. - Særlig med hodet hans.
Tror dere vi er mer glad i babyen enn i dere?
Tror dere at når et nytt barn blir født, må et av de andre dø?
Det stemmer ikke.
- Ikke nå til dags. - Det er bare søskenrivalisering.
Du husker vel hvordan vi var?
- Jeg avskydde deg! - Jeg foraktet deg!
Jeg strypte ham til han besvimte.
Jeg bandt ham til et tre og trakk ut fire jeksler.
Når han sov, åpnet jeg skallen og tok ut hjernen hans...!
Gjorde du det?
Bror!
Skjønner dere?
SÆRE MENN OG KVINNENE SOM UNNGÅR DEM
Død over republikkens fiender.
Hurra. Rettferdigheten er skjedd fyllest. Før fram den onde.
Du har sveket det franske folk. Skyldig eller uskyldig?
- Skyldig. - Hun tilstår.
Hun straffes med døden. Legg henne på skafottet.
Ett, to...
- Hva driver dere med, barn? - Leker.
...tre.
Tvi vøre republikken!
Se på deg. Midnatt, måneskinn...
- Omringet av døden. - Det er for Ienge siden.
- Gjør det? - Hold ham fast.
Du bommet.
- Ta imot! - Jeg vil ikke ha ham.
Ett hus, tre barn. Så mange vinduer.
Jeg er bekymret for deg. Alt stresset og kjeklingen.
Jeg er bare en moderne kvinne som prøver å sjonglere alt.
Jeg skulle bare ønske jeg kunne fordype meg mer i mørkets krefter.
- Det er bare det. - Det kan du. La din vilje skje.
Men hvordan da?
Som deres nye barnepasser vet jeg at alle bryr seg om...
...miljøet.
I dag skal vi snakke om hvordan man forhindrer skogbrann.
Forhindrer?
Jeg har fått nok.
Svar meg på dette:
- Hvor er babyen? - Hvilken del av den?
Hei unger, jeg er hånddukken Polly. Hva skal vi gjøre i dag?
Jeg vet det: Vi rydder på rommet vårt.
Jeg skal rydde rommet mitt hvis du selger sjelen din.
Er dette Addams' hus? Det er gammelt.
- Og stort. - Lurk.
Jeg er Debbie Jellinsky fra byrået.
De sa at de ikke hadde noen. De foreslo en dobermann.
Jeg har vært bortreist. Er du moren?
- Jeg er Mrs. Addams. - Fin kjole. Så trang.
Vi har kanskje funnet en ny barnepike.
- Miss Jellinsky. - Deb.
- Han Iegger ned damer, ja. - Frikjent.
Jeg kan vise at jeg ikke er noen psykotisk Iystmorder.
- Selvsagt ikke. - Du er for ung.
Velkommen til oss. Vi har klokketårn, sump og fangehull i kjelleren.
- Kabel-tv? - Klart det.
Debbie.
- Er det den vesle rakkeren? - Nei, det er babyen vår.
- Så søt. Hva heter han? - Det var vrient å velge.
- Vi tenkte på alle vanlige navn. - Lucifer.
Benito. Men vi ville ha noe enkelt et barn kunne fatte.
- Pubert. - Pubert.
Jeg Iiker det. Det er ekkelt. Kan jeg?
- Er kjolen din Iettantennelig? - Du er vel vaksinert?
Jeg simpelthen elsker babyer.
Jeg vil klemme dem til de ikke får puste.
Hei, Pubert. Jeg elsker deg.
Dette er miss Jellinsky, vår nye barnepike. Hva sier man?
Pass deg. Pass deg veldig godt.
Her sitter dere alene med en ny baby i huset.
- Det er ikke Iett, hva? - Nei.
Av og til ønsker dere nok at det bare var dere to.
Eller færre.
Men det er ingen fare. Det kommer til å gå så bra.
Jeg elsker dem!
Slutt, Tingen.
Han Iiker deg.
Jeg er flink med hendene.
For en herlig familie! Men det er en jeg ikke har truffet ennå.
Hei på deg.
- Nevøen din? - Broren min.
Han er så sjenert. Dette er den nye barnepiken, Fester.
Hei, Fester.
- Hvor finner man sånne menn? - Det må være fuktig der.
Jeg er så spent. Jeg begynner i morgen tidlig.
Hvorfor ikke i kveld?
God natt, Debbie. Skrik hvis du trenger noe.
- Så vi har ansatt miss Jellinsky. - En ordentlig perle, ikke sant?
Jeg er så heldig.
Jeg håper du vil få oppleve den vidunderlige Iykken å ha barn.
- Må jeg ikke gifte meg først? - Du erjo bare barnet.
Du har god tid. Du treffer nok en som passer for deg.
- En som ikke anmelder deg. - Jippi!
Din rakker.
Hva er dette?
Mamma.
Amerikas grusomste uløste drap
Kveldens "Amerikas mest grufulle, uoppklarte drap" handler om Ursula...
...Carmen og Nadine.
Tre ulike kvinner med en ting til felles: Drap!
Det er en og samme kvinne. Politiet kaller henne Den sorte enke.
Hun sporer opp de rikeste, tristeste ungkarene, -
- vinner deres kjærlighet og gifter seg med dem.
Og på bryllupsnatten dreper hun dem.
Dødsfallene virker naturlige, og hun forsvinner medpengene.
Men de varer ikke, og hun får fort Iystpå penger og kjærlighet igjen.
Hun er ekspertpå forkledninger. Hvem er hun?
Hvilken skikkelse vil hun anta neste gang?
Vi sier bare: "Pass dere, ungkarer!"
Vi blir borte en stund. Her er numrene til politiet, brannvesenet og Iikhuset.
Kom, Fester.
- Ha det, Fester. - Si ha det til Debbie.
Kos dere!
Fester Addams. Milde makter.
Aksjer og obligasjoner. Skjøter.
Gullbarrer.
Veksler, innskudd.
For et snodig gammelt hus. Så trekkfullt.
Uegnet for barn.
Uegnet.
- Ligg stille, din snørrunge. - Han er ingen snørrunge.
Selvsagt ikke. Han er nydelig.
- Strø salt i sårene, du. - Vi skal ut og spasere.
- Vil du være med? - Er du egentlig barnepike?
- Hva skal det bety? - Hvorfor kom du hit?
For å passe på dere.
- Alle sammen. - Særlig onkel.
Jeg burde ikke si det. Jeg sverget å holde munn.
De små englene. Men de vil dra. De snakker ikke om annet.
Men de er redde for at dere skal tro at de ikke elsker dere.
Stakkars dem. Et bisart ønske.
- Redselsfullt. - De vil det.
Som gode foreldre vil dere sikkert vite det.
- Hva skal vi gjøre? - Vi kan ikke si nei.
Ikke si noe til dem. Bare gjør det.
De sier sikkert nei, men de vil dra.
Sommerleir?!
- Chippewa-Ieiren. Så søtt. - Hva er en chippewa?
- Det er indianerspråk. - Det betyr "foreldreløs".
Frisk Iuft. Duften av furunål.
Se på alle de andre barna med sine fregner -
- og vennlige, smilende fjes. Hjelp dem.
Hei. Jeg heter Amanda Buckman. Hvorfor har du på deg slike klær?
Som om du skal i begravelse. Som om noen har dødd.
Vent og se.
Hei. Don Buckman. Er det ikke herlig her?
Hit kommer det bare begavede barn. Amanda har hoppet over to klasser.
- Enn sønnen deres? - Ute på prøve.
Vi elsker Chippewa. Amanda snakker ikke om annet.
Hun har helt ny garderobe. Og denne Iille damen?
Wednesday er i den alderen da de bare tenker på én ting.
- Gutter. - Drap.
Hør etter, alle sammen. Jeg heter Gary Granger.
Og jeg er Becky Martin-Granger.
Det er vi som eier Iandets fremste sommerleir for privilegerte unger.
Vi er her for å Iære, vokse og ha det moro.
For det gjør man når man er privilegert.
- Jeg trives ikke her. - Så møkkete du er.
- La ham være. - Jeg får ikke puste.
- Gi deg, Joel. - Det er derfor han er sjuk støtt.
- Den samme gamle Ieksa. - Det var din feil.
Rett i ryggen.
Alle snudde seg og stirret på Askepott.
"Hvem er den skjønnheten?" spurte de hverandre.
Selv prinsen Ia merke til henne. "Hvem er du?" spurte han.
"Jeg er Askepott," sa hun.
"Og si meg, hvem er mannen ved punsjebollen?"
Den fascinerende mannen.
Den sensuelle mannen.
Mannen som får meg til å skjelve.
Den flintskallete mannen.
Hun gjør meg gal! Debbie.
Debbie. Navnet hennes klinger som...
Hun får meg til å tenke på vinyl, kjemikalier.
- Har det endelig skjedd? - Jeg vet ikke. Jeg tror det.
I alle år harjeg sett på deg og Morticia. Gjennom ruter og nøkkelhull.
Jeg har vært glad på deres vegne. Men også sjalu.
- Jeg har drømt om noen for meg. - Du harjo Tingen.
Jeg vet det. Men jeg vil ha mer.
Bein, albuer, et hode.
- To bein? - Vågerjeg å be henne ut?
Tenk om hun sier nei. Tenk om hun sierja. Blir du med?
Selvsagt.
Livredning! Jeg vet at alle kan svømme, men nå skal dere til pers.
Gjør dere fortjent til knappene.
Hvem er første par ut? Amanda, Wednesday?
- Er det badedrakten din? - Er det overbittet ditt?
En av dere er drukningsofferet, og den andre Iivredderen.
- Jeg vil være offeret. - Hele Iivet.
Jeg skal nemlig bli skuespiller.
Bravo. Amanda, hopp uti og svøm noen meter og begynn å drukne.
Hjelp, jeg drukner!
Hjelp, jeg dør.
Jeg kan ikke svømme.
- Vi har gått hit i alle år. - Det er selvsagt nyoppusset.
Det er kjempefint.
Ikke sant, Fester?
Fester?
Det er en fransk skikk å dele halvspist brød.
- Fester har bodd utenlands. - Han snakker tolv språk flytende.
Første gang jeg så ham, trodde jeg han var fra Europa.
Gjorde du det?
Men jeg hadde jo badet.
Fester er fantastisk, men fryktelig sjenert.
- Liker han meg i det hele tatt? - Klart det. Han brakk seg jo.
- Gjør han det for alle han Iiker? - Nei, bare for deg.
- Tror du det gjorde noe? - Selvsagt ikke.
Jeg bare roter det til.
Hvordan gjør du det egentlig? Hvordan kan jeg bli som deg?
- Så elskverdig? - Oppvart henne. Beundre henne.
Få henne til å føle seg opphøyd.
Der sa du noe!
Vi er tilbake. Vi har pudret nesene.
Dere er fullkomne.
Vi er verdens heldigste brødre. Vi er uverdig dere.
Vi fortjener ikke slik briljans.
Du har rett. Vi burde hatt stygge damer.
Så sa spøkelset: "Jeg skal hjemsøke deg til evig tid."
Du må fortsette spøkelseshistorien.
- Dette er kjedelig. - Hvis du ikke klarer det...
Kvelden etter vendte spøkelset tilbake til hytta.
Det sa til Ieirdeltakerne: "Dere tror ikke på meg..."
"...så jeg må bevise mine krefter."
Og da Ieirdeltakerne våknet neste morgen...
...hadde de gamle nesene deres vokst ut igjen.
- Du avskyr meg vel, Fester. - Hva?
Du erjo en mann av verden. Jeg er sikkert kjedelig.
Overhodet ikke.
Før vi går videre må jeg innrømme noe.
Det er noe jeg må fortelle deg.
- Jeg erjomfru. - Er du det?
- Ja. - Hva er det?
Det er når man aldri har opplevd fysisk kjærlighet.
Med en annen, mener du.
Da må jeg også innrømme noe. Også jeg er det.
- Du? - Ja.
Du som er så kjekk. Kvinner forfølger deg sikkert.
Butikkdetektiver, ja.
Jeg har alltid drømt om -
- å treffe en som er urørt. Ren. Akkurat som du.
Det vil skje.
Og så drømte jeg at vi skulle vente til bryllupsnatten -
- før vi ga oss til hverandre, før det endelige offeret.
Ei geit?
Jeg trodde ikke det var mulig. Men Fester Addams, jeg elsker deg!
- Gjør du det? - Si det som det er.
- Si hva du føler for meg, er du snill. - Jeg elsker deg.
Jeg dyrker deg. Jeg ville gjort hva som helst for deg. Betalt.
- Fester. - Debbie.
- Se på ham. - Så rolig.
Da jeg iakttok Fester og Debbie, krysset jeg fingrer. Jeg fikk håp.
Jeg ba om at de skulle finne Iykken.
- La dem adoptere. - Gomez, Morticia.
Gode nyheter. Det har skjedd noe mirakuløst.
- Utslettet? - Er det borte?
Jeg har forlovet meg.
- Ringen. - Den fulgte moren din i graven.
- Post. Addams. - Barkley, Castleman, Calloway.
Dexter, Donman, Edwards, Evans.
Finley, Fisher, Framingham...
Å nei. Det er ikke sant.
Hva er det? Dårlige nyheter?
Det verste som har skjedd i verdens- historien. Onkel Fester skal gifte seg.
- Det erjo strålende nyheter! - Med hvem da?
Barnepiken.
- Jeg ville tatt Iivet av meg. - Hun er sikkert hyggelig.
Det er motbydelig. Hele den familien er et slags medisinsk eksperiment.
- De er som sirkusfolk. - Hva sa du?
Så så, alle sammen, gruppeklem!
Wednesday.
Pugsley.
- En klem kan vel ikke skade. - Vi klemmer ikke.
- De er bare sjenerte. - Nei, smittsomme.
Det skurrer visst Iitt her. Det er ikke Iikt Chippewa.
Men det er ikke noe problem. De trenger bare venner, moro...
...og et opphold i harmonihytta.
- Hvor Ienge må vi bli her? - Inntil vi bryter sammen.
Kos deg.
- Hva gjør du her? - Jeg nektet å ri.
- Var det alt? - Og ville ikke snekre fuglehus.
- Hvorfor ikke det? - Jeg ville bare Iese.
Ikke så Ienge jeg er her, din brilleslange.
- Fort deg! - Jeg kommer.
Vent. Vær forsiktig. Stivkrampe.
Der er de. Jeg så at de snek seg ut.
- Hva gjør dere? - Vi må dra hjem til familien vår.
Er det viktigere enn en gøyal sommer? Viktigere enn nye venner?
Joel Glicker. Du skuffer meg.
Jeg må vekk herfra. Jeg er allergisk.
Mot solskinn, bueskyting og kunst og håndverk?
Jeg syns de bør irettesettes.
Nei! Vi er ikke her for å avstraffe, men for å oppildne.
Vet dere hva jeg tror ninja-vennene våre trenger?
Som kan gi deres små ynkelige Iiv en ny retning?
Hva da?
Har du hilst på alle, Debbie?
- Den vordende bruden. - Velkommen til familien.
Tenk å få bli med i klanen Addams.
Har du truffet mannen min, fetter Itt?
Vi har vært så Iykkelige. Og da Iille Pubert kom til verden...
...fikk vi vårt eget Iille kjærlighetsbarn.
- Hva? - Jeg har ikke sagt noe.
Det er barnets kjælenavn. Etter fødselslegen.
- Er han ikke eiegod? - Vi har fått flere bud.
Dere er den beste vennegjengen en mann kan ønske seg.
- For en fest! - Og nå...
...mesterstykket.
Stakkars jente.
Satt hun der inne før du stekte den?
Sånn er Iivet.
- Er du det sant at du er allergisk? - Mot nesten alt.
- Nehei. - Joho.
Mot melkeprodukter, ull og fluorisert vann.
Hvis mamma bruker skyllemiddel...
- Så? - Dørjeg.
- Hvor er du? - Her. Ved skjelettet.
- Jeg fikk beskjeden din. - Jeg må spørre deg om noe.
- Hva da? - Tror du på ondskapen?
Du traffjo moren min.
Onkel Fester skal gifte seg med en kvinne i hvit frakk.
- En radiolog? - Barnepike.
Jeg må dra i bryllupet. Vil du bli med?
- Som kjæresten din, mener du? - Nei.
Gjerne.
Jeg, Fester Addams, -
- erklærer herved min evige kjærlighet.
Jeg skal tilbe deg for alltid.
Jeg skal vie hvert våkeminutt...
...til din Iykke.
Jeg er din evige, hjelpeløse slave.
Fint.
Ditto.
- Dere vil få et vidunderlig Iiv. - Ja, det vil jeg.
Kom, så ser vi hvem som blir den neste Iykkelige brud.
- Nå må du gifte deg. - Nei.
Tøyte.
Oppskriften på en vellykket bryllupsreise til Hawaii -
- er romantisk musikk.
Kassetten er fra Time Life.
De 5000 mest romantiske sangene i verden.
- Suveren. Hva heter denne? - Nr. 438.
Så... Iiker du det romantiske Iiv?
- Ja, hittil. - Jeg elsker det.
- Hvor dypt elsker du meg? - Av hele min sjel.
Ville du gjort alt for meg? Ville du ofret Iivet for meg?
- Ja. - Lover du det?
Sukkertopp?
Skatt?
Elskede, jeg vet at du er nervøs.
- Det erjeg også. - Jeg er bare opprørt.
På grunn av badekaret.
Det var et ulykkestilfelle.
Det er ingen fare med meg. Ikke tenk mer på det.
Ikke vær redd. Det er Iike fremmed for meg.
- Har du aldri Iigget med noen? - Nei.
- Hvordan vet du at vi ikke gjør det nå? - Vi må gjøre som Gomez og Morticia.
Late som om vi er på rommet mitt. Mormor i gangen, Lurk ved døra.
- Herregud. - Hva er det? Vil du ha noe?
Bare deg, min kjæreste.
Jeg er rede. Det er bare én ting til...
Gomez sa det. Ikke noe fnising og ingen hånddukker.
Etter at vi har elsket, kan du aldri treffe familien din igjen.
Ellers kan jeg ikke nyte det. Eller gi meg fullstendig hen.
- Hvis jeg ikke ser familien igjen? - Hvis jeg ser dem for meg...
...kan jeg aldri få... det du vet.
- Aldri? - Elsker du meg ikke?
- Selvsagt. - Vil du ikke ha meg?
Aldri?
Din hingst.
- Vi har ikke hørt fra Fester. - Det har gått nesten en uke.
Se på ham. Han moret seg for mye på bryllupsfesten.
En Iiten styrketår.
- Glimrende, Amanda. - Takk.
Neste.
"Kjære Wednesday og Pugsley. Vi kan dessverre ikke ses mer."
Skyt!
Godt forsøk.
"Når dere er voksne og ensomme, vil dere forstå det. Onkel Fester."
- Han er så godt som død. - Skyt!
- En hvithodehavørn! - Er ikke de utryddet?
Nå så.
Mrs. Addams? Likvogna. Hvor er Iiket?
- Her. - Men han Ieverjo.
Gjett om.
- Vi blir nok sammen en stund... - Hele Iivet, cara mia.
- Mon cher. - Snakk forståelig!
Og da må det noen forandringer til.
Forandringer?
Pass på. Dette er fine saker. Sånne man bestiller fra kataloger.
Kom hit, Fester!
- Den klør. - Til skrubben blir borte.
- Er disse klærne egentlig min stil? - Nei. Det er ikke meningen.
- Hvor vil du ha dette? - I budoaret. Forsiktig.
Jeg er mannen hennes. Gi meg et kyss.
Gi meg 20 dollar. Se opp! Det er en antikk Iysekrone.
"Jeg skulle ønske dere var her på Hawaii. Vi kan ikke møtes igjen."
"P.S. Skal hilse fra Debbie." Jeg begriper ingenting.
- Det er det første vi hører på ukevis. - Kom. Han mener det ikke.
Harjeg gjort eller sagt noe? Hvorfor hater han meg?
Han forguder deg.
Jeg ville stukket ut mine egne øyne for ham.
Jeg ville ålet meg på magen over brennende kull og glasskår.
- Hvorfor utsette det? - Er han blitt gal?
Det er bare følgene av bryllupsreisen. Det er helt normalt.
- Husker du vår bryllupsreise? - Det herlige cruiset.
- Ingen telefonsamtaler. - Ingen bekymringer.
Ingen overlevende.
Cara mia.
Attrår du meg fortsatt etter alle disse årene?
- Din gamle klamp om foten? - For alltid.
Jeg skal hente den.
Stevnet går av stabelen om to uker, og det betyr...
Rengjøring av hytter...
...og kanoer, kanoer, kanoer.
Vi må sette i gang.
Se her! Jeg har fått dem. "Schizofrene og massemordere."
Jeg har alle unntatt bukspretter'n Jack og den fyren med dyrekretsen.
- Men se her. Den sorte enke. - Det er kanskje Debbie.
Minst tre rike menn. Alle døde.
- Vil du bytte? - Mot hva da?
Hvert år avslutter vi sommeren med en spesiell framføring.
- Manus, musikk og tekst av... - Gary Granger!
I år harjeg forfattet min egen hyllest til den første Thanksgiving-helgen.
Vi har tenkt Ienge og vel på -
- hvem som skal spille Sarah Miller, -
- vår vakre og vennlige pilegrim. Og vi har valgt...
Amanda Buckman!
Og birollene går til Lily, Jennifer, Tiffany og Melissa.
Men alle kan ikke skinne Iike sterkt.
Vi må ikke glemme våre små chippewaer: Mordecai, Yang...
...Esther, Consuela...
...Irwin og...
Jeg vet ikke helt hvordan man uttaler det. Jamil?
Jamal.
Og i den noe mindre, men Iike fullt spennende Pocahontas-rollen...
...gjett hvem vi har tenkt oss... Vår egen Iille utstøtte brunette:
Wednesday Addams.
Vi vil hilse på Debbie og Fester.
- Miss Debbie! - Debra.
- Hvor er vi? - Jeg kjenner meg igjen.
Naturligvis. Helvetes porter.
- Velkommen. - Er broren min å treffe?
Nei. Han vil ikke treffe dere. Eller det.
- Hvorfor ikke det? - Fordi han er forelsket. Ekstatisk.
- Han hater dere. - Hvorfor det?
Fordi dere har prakket på ham deres store kjærlighet.
Jeg har gjort mann av ham.
- Jeg vil høre det fra hans egne Iepper. - Leppene hans er opptatt.
- Vil du prate med dem? - Debbie.
- Forsvinn! - Det er ikke Iikt min bror!
Du har trollbundet ham seksuelt. Det står det respekt av.
- Men kan vi få treffe ham? - Bare glem det.
Du har giftet deg med ham, knust Iivslysten hans.
Tatt ham fra oss. Men alt det er tilgivelig.
- Men pastellfarger? - Forsvinn! Ut av mitt hus!
Hvis dere viser dere her igjen, skal jeg få dere innesperret -
- for brudd på privatlivets fred. Ikke sant, Fessie?
Luxor, nexor, sprekk og brenn!
- Hva var det? - En forbannelse. Ha det godt.
Jeg krever rettferdighet! Noen har giftet seg med broren min.
Hun tok ham med til Hawaii. De har flyttet inn i en rikmannsbolig.
- Og de elsker uavbrutt. - Grusomt.
Pågrip henne på flekken! Debbie, svigerinnen min.
- Waikikis fristerinne! - Hvem er dere? Hva er dere?
Du må utstede arrestordre. De eier nemlig en Buick.
Vær så snill å gå nå. Ellers ringerjeg et sirkus.
Står planeten på hodet? Min bror fanget i Iidenskapens klør!
Jeg søker rettferdighet og avvises.
Jeg akter ikke å gi meg. Jeg skal seire. Jeg skal reise meg.
Jeg heter Gomez Addams, og jeg har stirret ondskapen i hvitøyet.
Det rene skrekkabinett.
Jeg har sett de ugudelige ormene -
- som fråtser på de nedrigste avdypene i menneskets sjel.
- De er på sommerleir. - Jeg har sett alt dette.
Men til denne dag harjeg aldri sett...
- Deg. - Ta ham, sikt ham, grill ham. Nå!
Jeg må fornye passet mitt. Jeg drar straks utenlands.
- Reiser du alene? - Ja. Jeg kommer til å bli enke.
God, god kalkundag! Sulten erstattes av velbehag
Når pilegrimen hilser God kalkundag!
Se på deg! Du er perfekt, Amanda.
Du er den søteste pilegrimen jeg har sett noensinne. Kom og se, Gary!
- Vi fant dem. - Ved telefonkiosken.
- Vi ringte FBI. - Onkelen deres er i knipe.
- Dessuten er dere sene. - Jeg vil ikke være med.
- Hjelp meg å virkeliggjøre min visjon. - Stykket ditt er enfoldig.
Det er blottet for dramaturgi og karakterbeskrivelse.
Innstillingen din begynner å gå meg på nervene.
Sommerleir-deltakere! Jeg har en briljant idé.
Wednesday, Pugsley og unge herr Glicker -
- har ikke helt fattet chippewa-ånden.
Ikke de små vennene deres heller. Er ikke det trist?
Hater vi ikke det? Ønsker vi ikke at de skulle dø?
Nei. Men vet dere hva vi skal gjøre med dem?
Vi skal vise at hvem som helst, sær, bleik eller småfeit, -
- kan ha det kjempegøyalt!
- Enten de vil eller ei. - Hva tenker du på?
- Akkurat, ja. "Bambi". - "Lassie på avveier".
- "Den Iille havfruen". - Han er bare barnet.
- Ta det med ro. Vi skal rømme. - Men det erjo... Disney.
God kveld. Har dere noe å si til oss?
- Ja. - Hva da?
- Jeg er ikke munter. - Ikke akkurat.
Men jeg vil være det.
- Vil du det? - Smile, -
- synge og danse som Pocahontas i Garys visjon.
Mener du det, kjære vene?
- Er hun ikke søt? - Jeg blir redd!
Ikke kom nærmere. Han er dødssjuk!
Ungen min!
Han er sta. Det fungerer på katter.
- Hva skal vi gjøre? - Er det uhelbredelig?
- Kapittel 18: "Besatte barn." - Er han besatt?
"Vær obs på store forandringer i utseende og personlighet."
- "Barnet kan få varige men." - Varige men? De gylne Iokkene.
- Eplekinnene? - Det smilet?
"Disse grufulle forandringene skyldes ofte problemer i familien."
- "Atskillelser..." - Fester!
Han har fanget opp misstemningen.
Kommer ikke Fester hjem snart, får han smilehull.
- Ikke i mitt hus! - Forandringene kan vedvare.
For alltid. Han kan bli... advokat.
- Jeg vil ikke høre mer. - Tannlege.
Gi deg, mor.
President.
Vær så snill. Jeg bønnfaller deg: Ta meg i stedet.
Hver sommer feirer vi en milepæl i Nord-Amerikas historie.
I år skildrer vi den kanskje viktigste dagen i vår felles fortid:
- Den første Thanksgiving-dagen. - En dag med mais, -
- en fantastisk kalkunmiddag og brorskap.
Så hvitt og rødt kjøtt, vær så god!
Spis oss Det er Thanksgiving
Spis oss Vi smaker kjempegodt
Spis oss For vi er skutt og flådd
Hvite mann, røde mann Fra øst, nord og sør
Skjær meg opp Jeg er saftig og mør
Spis meg Stekt eller grillet
Spis meg Røkt eller filetert
Vi er ferske, så du må komme
Spis oss før sangen er omme
Takk. Det var en meningsløs tragedie.
Jeg blir borte et øyeblikk. Jeg glemte sjampanjen.
- Vår tre ukers bryllupsdag. Jeg går. - Nei, du jobber hardt nok allerede.
Jeg setter gaven din på bordet.
- Ikke smugtitt nå. - Vær så snill...
- Hva er det? En Iøpestreng? - Det er ikke godt å si.
- En hundeleke? - Vent og se.
Det er en bombe. Jeg vet det. Vente til bursdagen min.
La meg se godt på deg.
Jeg vil huske deg akkurat sånn.
- Hva mener du? - Rik. Vil du savne meg?
- Men du kommer vel tilbake? - Selvsagt.
Jeg er så glad for at vi inviterte indianerne på festmiddagen.
Ikke glem at disse villmennene er gjestene våre.
Ikke Ia dere forundre over deres sære skikker.
De har ikke hatt de samme fordelene som oss.
Så som gode skoler, biblioteker, sjampo...
Jeg er Pocahontas, ei Chippewa-jente.
Indianer.
Jeg er Løpende Bjørn, Pocahontas trolovede. I stykket.
Sommerleiren kostet 20000, og så spiller han en ugh-ugh.
Vi har med en gave til denne høytiden.
- Jeg er en kalkun. Slakt meg. - For en omtenksom gave!
Dere er Iike siviliserte som oss. Men vi harjo sko og etternavn.
Velkommen til bords, våre primitive venner.
Takk, Sarah Miller. Så vakker du er.
Håret ditt er gyllengult, huden din er melkehvit, og alle elsker deg.
Gi deg, da. Sett dere.
Et øyeblikk. Vi kan ikke bryte brød med dere.
- Hva er det som skjer? - Wednesday!
Dere har tatt fra oss jorda.
Om mange år vil folket mitt bli tvunget til å bo i reservater.
Dere vil gå med cardigansett og drikke cocktails.
Vi vil selge armbånd Iangs veikanten, mens dere spiller golf.
Mitt folk vil få Iide, dere vil få manuelle girkasser.
Stammeåndene har talt: "Ikke Iit på pilegrimene."
"Særlig ikke på Sarah Miller."
- Det står ikke i manus. - Derfor...
...skal jeg ta skalpen din og brenne ned Iandsbyen.
- Barn! Leirdeltakere! - Du saboterer stykket!
- Han svikter Iaget. - Han trenger venner.
Sånne venner?
Unnskyld meg...
Stans dem!
- Hva er klokka egentlig? - Fem på halv sju.
Hopp sann. Da må jeg gå.
Vent her. Jeg feirer bryllupsdag. Kommer straks.
- Mannen din har sånn flaks. - Ikke si det!
Skål.
Men, betjent...
...mannen min befant seg i huset.
Til Iykke med bryllupsdagen. Debbie.
Hjelp.
Fikk du tak i sjampanjen?
Ikke rør deg!
Jeg prøvde å få det til å se ut som en ulykke, men den gang ei.
- Hva sa du? - Jeg er bare ute etter pengene dine.
Men elsker du meg ikke?
Skal det bety "nei"?
Se deg selv i speilet. Du skremmer kurukene av veien.
Du burde ikke bli gift, men innlagt, din idiot!
Ingen vettug kvinne kan elske deg.
Tingen!
Jeg skal nok ta deg, og tingen din!
- Kom da. - Nei. Jeg må hente de andre.
- Du er så tapper. - Gå og redd onkelen din, du.
Kanskje vi aldri ses igjen. Maktene skiller oss fra hverandre.
Gary, Debbie, sjuende klasse.
Jeg kommer aldri til å glemme deg. Du er for merksnodig.
- Men vi kan huske dagen i dag. - Og denne.
- Hva er det? - Amandas tannregulering.
- Cara mia. - Mon cher.
Kom da.
Fløtt deg!
Unna vei!
"Vi så etter. Så steg han ut på teppet."
"Vi tittet, og vi så ham."
"Katten i hatten."
Var det morsomt?
Tenk det... Mitt barn.
"Jeg vet at det regner, og at det ikke er sol."
"Men vi kan more oss for det. Det er gøyalt."
Å nei. Han overlever.
Kom. Det er Gomez.
Ungen min er sjuk og mannen min døende.
Hva skal jeg foreta meg, mor?
Du trenger ikke kjøpe svart kjole.
- Hvor er Fester? - Her, mon cher.
Jeg er meg selv igjen. Jeg prøvde å være en jeg ikke er.
Jeg Iever skammelig, i en forstad.
Men du tilhørerjo Debbie. Du er Ieketøyet hennes.
Du er mister Debbie.
- Jeg er en Addams! - Fester.
- Onkel Fester. - Barn...
De sendte oss på sommerleir. De tvang oss til å synge.
Min egen kjære familie.
Som jeg har savnet dere!
Endelig er hele familien samlet.
Tre slektsledd, overjorda.
Svigers!
Jeg vil ikke skade noen. Jeg Iiker ikke å skade noen.
Jeg Iiker ikke våpen eller elektriske stoler.
Men når folk ikke vil høre på meg, må jeg ty til sterkere midler.
Og Iysbilder. Foreldrene mine, Sharon og Dave.
Rause, kjærlige. Eller kanskje ikke?
Det eneste jeg ønsket meg, var en ballerina-Barbie i rosa strutteskjørt.
Jeg fylte ti år. Og vet dere hva jeg fikk?
Malibu-Barbie.
- For et mareritt! - Noe så frekt.
Det var ikke det jeg ville ha. Jeg var ballerina.
Yndig og sart. Så de måtte vekk.
Min første mann, hjertekirurgen. Han opererte hele dagen Iang.
- Dine behov, da? - "Jeg rekker ikke middagen."
"Paven er forkjølet."
En øks. Det vekker minner.
Ektemann nummer to, senatoren. Han var en ekte patriot.
- Debbie, da? - "Det blir ingen Mercedes i år."
"Vi må gå foran med et godt eksempel."
Sjekk dette eksemplet!
Min siste ektemann. Min avdøde mann. Fester.
- Dummingen. - Liket.
Og hans vidunderlige familie.
Dere aksepterte meg.
Men var dere egentlig glade i meg?
Håndsopprekning.
Jeg har myrdet. Jeg har Iemlestet.
Jeg har tatt det ene uskyldige Iivet etter det andre.
Erjeg ikke menneske for det?
Følerjeg ikke Iengsel, smerte og kjøpeglede?
Fortjenerjeg ikke kjærlighet?
Og smykker?
- Adieu, mon cher. - Adios, cara mia.
La dem slippe fri. Ta meg og pengene mine. Jeg fortjener å dø.
Far vel, alle sammen.
- Ønsk meg Iykke til. - Lykke til.
NOE SENERE
Et fødselsdagsselskap. Så artig. Tenk hva jeg kunne gått glipp av.
- Hva sto i hodet på meg? - Kjødets Iyst.
Savner du Debbie?
Innimellom, om nettene. Hun pleide å si til meg:
"Herregud! Gå tilbake på rommet ditt."
Er vi sent ute?
- Nei da. Vi har akkurat begynt. - Vi har tatt med oss en gjest.
Vår nye barnepike, Dementia.
- For et vakkert navn! - Det betyr "sløvsinn".
Jeg heter Fester. Det betyr "verke".
Skål for det herlig gåtefulle Iivet.
For alt som knytter familien sammen.
For tro, håp og dødelighet.
For gamle venner.
For nye venner... For ungdommen!
- Hvordan serjeg ut? - Urovekkende.
- For Iidenskapen. - For paradiset.
- For smerten. - I kveld.
Her kommer fødselsdagsbarnet!
Kan du tenne Iyset, Tingen?
Familien din er så interessant. Foreldrene dine så hengivne.
Tror du at du har Iyst til å gifte deg og få barn en dag, Wednesday?
Nei.
Tenk om du traff en mann som tilba deg, -
- som ville bli din slave. Hva ville du gjort, da?
Jeg ville følt medynk.
DEBBIE JELLINSKY ADDAMS HUSTRU OG PSYKOPAT
- Stakkars Debbie. Hun var sjuk. - Hun var ikke sjuk.
- Hun var slurvete. - Hva mener du?
Jeg hadde klart å myrde mannen min uten å bli tatt.
- Hvordan da? - Jeg ville skremt ham i hjel.
Ville du ikke, det.
Vi er Iei for det, Debbie. Lykke til.