Dav. Mit navn er Forrest. Forrest Gump.
Vil du have et stykke chokolade?
Jeg kunne spise omkring halvanden million af de her.
Min mor sagde altid, at livet var som en æske chokolade.
Man ved aldrig, hvad man får.
De sko må være behagelige.
Jeg vil vædde på, du kan gå i de sko hele dagen uden at blive træt.
- Bare jeg havde sådan nogle sko. - Mine fødder gør ondt.
Mor sagde altid, man kan se meget
om en person på deres sko.
Hvor de skal hen, hvor de har været.
Jeg har haft mange par sko.
Hvis jeg tænker mig grundigt om,
kan jeg sikkert huske mit første par sko.
Mor sagde, de ville bringe mig omkring.
Hun sagde, det var mine magiske sko.
Okay, Forrest, nu må du åbne øjnene.
Lad os gå en lille tur.
Hvordan føles de?
Han har stærke ben, Mrs. Gump, så stærke som nogen.
Men hans ryg er så kroget som en politiker.
Men vi skal nok få rettet ham op, ikke, Forrest?
Da jeg var baby, opkaldte mor mig efter den store borgerkrigshelt
general Nathan Bedford Forrest.
Hun sagde, at vi langt ude var i familie med ham.
Han startede denne her klub ved navn Ku Klux Klan.
De klædte sig alle ud i morgenkåber og lagener
og opførte sig som en flok spøgelser eller sådan noget.
De gav endda deres heste lagener på og red omkring.
Sådan fik jeg altså mit navn, Forrest Gump.
Mor sagde, at Forrest skulle minde mig om, at vi alle nogle gange
gør ting, der bare ikke giver mening.
Denne vej. Hold fast.
Okay. Hvad glor I på?
Har I ikke set en lille dreng med benskinner på før?
Lad aldrig nogen fortælle dig, at de er bedre end du, Forrest.
Hvis Gud ville have, alle skulle være ens,
havde han givet os alle benskinner på.
Mor forklarede altid ting på en måde, så jeg kunne forstå dem.
Vi boede en halv kilometer fra hovedvej 17,
omkring 800 meter fra byen Greenbow i Alabama.
Den ligger i Greenbow amt.
Vores hus havde været i mors familie, siden hendes farfars farfars farfar
havde krydset havet for omkring tusinde år siden.
Siden der kun var mig og mor, og vi havde alle de tomme værelser,
besluttede mor at leje værelser ud, dog mest til gennemrejsende
fra steder som Mobile og Montgomery.
Sådan fik mor og jeg penge. Mor var en rigtig kvik dame.
Husk, hvad jeg fortalte dig, Forrest.
Du er ikke anderledes end nogen andre.
Hørte du, hvad jeg sagde, Forrest? Du er ligesom alle andre.
Du er ikke anderledes.
Din søn er anderledes, Mrs. Gump. Hans I.K. er 75.
Vi er alle anderledes, Mr. Hancock.
Hun ville have, jeg fik den bedste uddannelse,
så hun tog mig hen til Greenbow Amts Kommuneskole.
Jeg mødte rektor.
Jeg vil vise dig noget, Mrs. Gump.
Det er normalt. Forrest er lige her.
Staten kræver en I.K. på mindst 80, for at man kan gå i kommuneskole.
Mrs. Gump, han bliver nødt til at gå på specialskole.
- Han skal nok klare sig godt. - Men hvad betyder normal?
Han er måske lidt langsomt opfattende, men min Forrest
skal have de samme muligheder som alle andre.
Han skal ikke i specialskole og lære at lægge ny slidbane på dæk.
Vi taler om fem små point her.
Noget må der kunne gøres.
Vi har et fremskridtsvenligt skolesystem.
Vi ønsker ikke at lade nogen i stikken.
Er der en Mr. Gump, Mrs. Gump?
Han er på ferie.
Din mor går søreme højt op i din skolegang, knægt.
Du siger ikke så meget, vel?
"Endelig skulle han prøve. Det så nemt ud, men..."
"Åh, hvad skete der? Først tog de..."
- Mor, hvad betyder ferie? - Ferie?
Der hvor far tog hen?
Ferie er, når man tager et sted hen... og aldrig kommer tilbage.
Man kunne vist sige, at mor og jeg var alene.
Men vi har ligeglade. Vores hus var aldrig tomt.
Der var altid folk, der kom og gik.
- Så er der aftensmad! - Det ser søreme delikat ud.
Sommetider havde vi så mange mennesker boende,
at alle værelserne var fyldt med rejsende,
folk, der lever af deres kufferter, hatteæsker og handelsprøver.
Forrest Gump, så er der aftensmad! Forrest?
Engang boede en ung mand hos os, og han havde en guitar.
Forrest, jeg har sagt, du ikke må genere den rare unge mand.
Nej, det er helt i orden, frue.
Jeg viste ham et par ting på guitaren.
Okay. Så er der aftensmad, hvis I vil have mad.
Ja, det lyder godt. Tak, frue.
Vis mig den skøre lille gangart, du lige lavede. Gør det langsommere.
Jeg kunne lide den guitar.
Jeg begyndte at bevæge mig til musikken og svinge med hofterne.
En aften, da mor og jeg var på indkøb,
gik vi forbi Bensons møbel- og indretningsforretning, og ved I hvad?
Det er ikke for børns øjne.
Nogle år senere havde den pæne unge mand, man kaldte Kongen,
sunget for mange sange.
Han fik et hjerteslag eller sådan noget.
Det må være svært at være konge.
Det er sjovt, hvordan man kan huske nogle ting, men ikke andre.
- Gør dit bedste, Forrest. - Det skal jeg nok, mor.
Jeg kan huske busturen på vej til den første skoledag.
Skal du med?
Mor siger, jeg ikke må køre med fremmede.
Dette er en skolebus.
- Jeg er Forrest, Forrest Gump. - Jeg er Dorothy Harris.
Nu er vi ikke fremmede længere.
Den plads er optaget.
Den er optaget.
Du må ikke sidde her.
Det er pudsigt, hvad en ung mand erindrer,
for jeg kan ikke huske min fødsel.
Jeg kan ikke huske mine første julegaver,
eller hvornår jeg tog på min første skovtur,
men jeg kan huske den første gang, jeg hørte
den sødeste stemme i hele verden.
Du må gerne sidde her.
Jeg havde aldrig set noget så smukt i hele mit liv.
Hun var som en engel.
Vil du sidde ned eller ej?
Hvad er der galt med dine ben?
Slet ingenting, tak. Mine ben er i fin form.
Jeg sad ved siden af hende,
og vi talte sammen hele vejen til skolen.
Min ryg er kroget som et spørgsmålstegn.
Ud over mor var der ingen, der talte med mig eller stillede mig spørgsmål.
Er du dum eller sådan noget?
Mor siger: "Man er så dum som sine handlinger."
- Jeg er Jenny. - Jeg er Forrest, Forrest Gump.
Fra den dag af var vi altid sammen.
Jenny og jeg var som ærter og gulerødder.
Hun lærte mig at klatre.
Kom nu, Forrest, du kan godt.
Jeg viste hende, hvordan man dingler.
Hun hjalp mig med at lære at læse. Jeg viste hende, hvordan man svinger.
Sommetider sad vi udenfor og ventede på stjernerne.
- Mor bliver urolig. - Bare bliv lidt længere.
Af en eller anden grund ville Jenny aldrig hjem.
Okay, Jenny, jeg bliver.
Hun var min allerbedste ven.
Min eneste ven.
Min mor fortalte mig, at der sker mirakler hver dag.
Nogle folk tror det ikke, men det gør der.
Hej, dumme!
Er du retarderet eller bare dum?
- Se, jeg er Forrest Hump. - Bare løb, Forrest.
Løb, Forrest! Løb din vej!
- Tag cyklerne! - Lad os fange ham! Kom!
Pas på, dumme! Vi kommer og banker dig!
Løb, Forrest, løb! Løb, Forrest!
Kom tilbage!
Løb, Forrest! Løb!
Du ville ikke tro mig, hvis jeg sagde det,
men jeg kan løbe, som vinden blæser.
Fra den dag af løb jeg, hvis jeg skulle et sted hen.
Den knægt er et løbende fjols.
Kan I huske, jeg sagde, at Jenny aldrig ville hjem?
Hun boede i et hus, der var så gammelt som Alabama.
Hendes mor var kommet i himlen, da hun var fem,
og hendes far var en slags bonde.
Jenny?
Han var en meget kærlig mand.
Han kyssede og rørte altid ved hende og hendes søstre.
En dag var Jenny ikke med skolebussen.
Jenny, hvorfor var du ikke i skole i dag?
Far tager en lur.
Kom!
Jenny, hvor er du løbet hen? Se så at komme tilbage, min pige!
Hvor er du?
Jenny! Jenny, hvor er du?
Bed med mig, Forrest. Bed med mig.
Kære Gud, gør mig til en fugl, så jeg kan flyve langt væk herfra.
Kære Gud, gør mig til en fugl, så jeg kan flyve langt...
Mor sagde altid, Gud er mystisk.
Han forvandlede ikke Jenny til en fugl den dag.
I stedet fik han politiet til at sige,
at Jenny ikke behøvede at bo i det hus længere.
Hun skulle bo hos sin bedstemor lige ovre på Creekmore Avenue,
hvilket gjorde mig glad, fordi det var så tæt på.
Nogle aftener sneg Jenny sig ud og kom hjem til mig,
fordi hun sagde, hun var bange. Bange for hvad ved jeg ikke.
Jeg tror, det var hendes bedstemors hund. Den var en bidsk hund.
Jenny og jeg var bedste venner hele vejen op gennem gymnasiet.
- Hej, dumme! - Drop det!
Løb, Forrest, løb!
- Hørte du mig ikke, dumme? - Løb, Forrest!
Ind i bilen! Kom! Han slipper væk! Af sted!
Løb, Forrest! Løb!
Løb, Forrest!
Jeg plejede at løbe for at komme derhen, hvor jeg skulle.
Jeg troede aldrig, at det ville føre til noget.
Hvem fanden er det?
Det er Forrest Gump, træner. Bare en lokal tosse.
Tænk engang! Jeg kom også på universitetet.
- Forrest, af sted! Løb! - Okay!
- Løb! - Løb, dit møgsvin!
Løb, dit møgsvin, løb! Af sted!
Han må være det dummeste møgsvin på jorden, men han er søreme hurtig.
Måske er det bare mig, men universitetet var lidt forvirrende.
Føderale tropper håndhævede en retskendelse
og ophævede raceskellet på universitetet i Alabama i dag.
To negre fik adgang,
men kun efter, at guvernør George Wallace havde gennemtvunget
sin symbolske trussel om at stå i døren til skolen.
Earl, hvad foregår der?
Negersvin prøver at komme ind på skolen.
Negersvin? Når vaskebjørne prøvede at komme op på vores veranda,
jagede mor dem blot væk med en kost.
Ikke vaskebjørne, idiot. Negre. De vil gå i skole sammen med os.
Med os? Vil de det?
Kort efter guvernør Wallace
havde indfriet sit løfte om at blokere døren,
beordrede præsident Kennedy forsvarsministeriet til
at bruge militær magt.
Her, på videobånd, er mødet mellem general Graham,
kommandør for nationalgarden, og guvernør Wallace.
Fordi disse nationalgarder er her i dag
som føderale soldater for Alabama. De bor inden for vores grænser.
De er vores brødre. Vi vinder denne kamp,
fordi vi gør det amerikanske folk opmærksomme på de farer,
vi ofte har talt om, der er så tydelige i dag,
en tendens mod et militært diktatur i dette land.
Men hvorom alting er,
så har universitetet i Alabama i Tuscaloosa ophævet raceskellet,
og de studerende Jimmy Hood og Vivian Malone
er blevet indskrevet til sommerkurser.
Frue, du tabte din bog.
Guvernør Wallace gjorde det, han lovede.
Han afholdt hoben fra at samle sig ved at blive på Tuscaloosa campus...
- Var det ikke Gump? - Umuligt.
Det var det helt bestemt.
Et par år senere syntes den vrede lille mand ved skoledøren,
det var en god ide at stille op til præsidentvalget.
Det var der nogle, der ikke syntes. Men han døde ikke.
- Min bus er her. - Er det nummer ni?
- Nej, det er nummer fire. - Det var rart at tale med dig.
Jeg kan huske, da Wallace blev skudt. Jeg gik på universitetet.
Gik du på et pige-universitet eller på et for både piger og drenge?
Det var blandet.
Jenny gik på et universitet, jeg ikke kunne gå på. Det var kun for piger.
Men jeg besøgte hende så tit, jeg kunne.
Det gør ondt.
Forrest, hold op! Hold op! Hvad laver du?
- Han gjorde dig fortræd. - Nej! Gå derover!
- Billy, undskyld. - Bare hold dig væk fra mig.
Vær ikke så... Gå ikke. Billy, vent et øjeblik.
Han ved ikke bedre.
Forrest, hvorfor gjorde du det?
Jeg har chokolade med til dig. Undskyld.
Jeg tager tilbage til mit uni.
Prøv at se dig engang.
Kom. Kom.
Er det dit eget værelse?
Forrest, drømmer du nogensinde om, hvem du vil være?
Hvem jeg vil være? Skal jeg ikke være mig?
Du vil altid være dig, bare en anden slags dig.
Ikke? Jeg vil være berømt.
Jeg vil være sanger ligesom Joan Baez.
Jeg vil stå på en tom scene med min guitar, min stemme.
Bare mig.
Og jeg vil påvirke folk på et personligt niveau.
Jeg vil kunne sige ting bare en til en.
Har du været sammen med en pige, Forrest?
Jeg sidder ved siden af dem i hjemkundskab hele tiden.
Undskyld.
- Det er o.k. - Undskyld.
Det er okay.
- Det er o.k. - Jeg er svimmel.
Jeg vil vædde med, det aldrig er sket i hjemkundskab.
Nej.
Jeg tror, jeg har ødelagt din venindes badekåbe.
Jeg er ligeglad. Jeg kan ikke lide hende.
LØB FORREST
STOP FORREST
Tiden på universitetet gik hurtigt, fordi jeg spillede så meget fodbold.
De satte mig endda på noget, der hed Hele Amerikas Hold,
hvor man møder præsidenten for De Forenede Stater.
Præsident Kennedy mødtes med Hele Amerikas fodboldhold
i det Ovale Kontor i dag.
Det gode ved at møde præsidenten for De Forenede Stater
er maden. Man kommer ind i et lille værelse
med alt, hvad man kunne tænke sig at spise eller drikke.
Siden jeg ikke var sulten, men tørstig,
og de var gratis, må jeg have drukket omkring 15 Dr. Peppers.
Hvordan føles det at være på Hele Amerikas Hold?
Det er en ære, sir.
Hvordan føles det at være på Hele Amerikas Hold?
Meget godt, sir.
Hvordan føles det at være på Hele Amerikas Hold?
Meget godt, sir.
- Til lykke. Hvordan har du det? - Jeg skal tisse.
Han sagde vist, at han skulle tisse.
Lidt senere, og uden nogen særlig grund,
skød nogen den pæne unge præsident, mens han sad i sin bil.
Et par år derefter blev hans lillebror også skudt,
men han var i et hotelkøkken.
Det må være svært at have brødre. Det kender jeg intet til.
Tænk engang!
Efter 5 år hvor jeg spillede fodbold, fik jeg en universitetseksamen.
Til lykke, min søn.
Mor var så stolt.
Forrest, jeg er så stolt af dig. Jeg holder den for dig.
Til lykke, min søn.
Har du tænkt over din fremtid?
Tænkt?
Goddag. Jeg er Forrest. Forrest Gump.
Alle er pisseligeglade med, hvem du er, svans!
Du er en led, befængt fnatmide!
Få din midebefængte røv op i bussen! Nu er du i hæren!
- Den plads er optaget. - Optaget.
Først lod det til, jeg havde begået en fejl.
Det var min indkaldelsesdag, og der blev råbt af mig.
Sid bare ned, hvis du vil.
Jeg vidste ikke, hvem jeg skulle møde, eller hvad de ville spørge om.
Har du været på en rigtig rejebåd?
Nej. Jeg har været på en rigtig stor båd.
Jeg taler om en rejefangerbåd.
Jeg har arbejdet på rejebåde hele mit liv.
Jeg begyndte på min onkels båd, da jeg var ni år gammel.
Jeg overvejede at købe min egen båd, da jeg blev indkaldt.
Mit rigtige navn er Benjamin Buford Blue.
Folk kalder mig Bubba, ligesom en af de gamle hvide landarbejdere.
Tænk engang!
Mit navn er Forrest Gump. Folk kalder mig Forrest Gump.
Bubba var fra Bayou La Batre, Alabama, og hans mor var rejekoger.
Hendes mor var også rejekoger,
og hendes mor før hendes mor var også rejekoger.
Bubbas familie vidste alt, hvad der var værd at vide
om rejeindustrien.
Jeg ved alt, hvad der er værd at vide om rejeindustrien.
Jeg går selv ind i rejeindustrien, når jeg kommer ud af hæren.
Gump! Hvad er dit eneste formål i denne hær?
At gøre det, du siger, sergent!
For helvede, Gump, du er sgu et geni.
Det er det mest fremragende svar, jeg nogensinde har hørt.
Du må have en I.K. på 160. Du er pokkers godt begavet, menig Gump.
Hør her, folkens!
Af en eller anden grund passer jeg ind i hæren som fod i hose.
Det er ikke særlig svært.
Man skal rede sin seng pænt, huske at stå ret
og altid besvare et spørgsmål med: "Ja, sergent."
- Er det forstået? - Ja, sergent!
Man trækker sine net langs bunden.
På en god dag kan man fange over 50 kilo rejer.
Hvis alt går godt, og to mænd fanger rejer i ti timer,
minus det man bruger på benzin...
- Færdig, sergent! - Gump!
Hvorfor samlede du det våben så hurtigt?
Det gav du mig besked på, sergent.
Jesus Kristus. Det er en ny rekord.
Hvis det ikke var spild af en god indkaldt mand,
ville jeg anbefale dig til officersskolen.
Du bliver general en dag!
Skil dit våben ad og fortsæt!
Som jeg sagde, er rejer havets frugter.
Man kan grille dem, koge dem, stege dem, bage dem, sautére dem.
Der er rejekebabs, creoler-rejer,
reje-gumbo, stegte, indbagte, lynstegte.
Der er rejer i ananas, rejer med citron, rejer med kokosnød,
rejer med peber, rejesuppe, rejegryde,
rejesalat, rejer i kartofler, rejeburger, rejesandwich.
Det er vist det hele.
Natten kan blive meget ensom i hæren.
Vi lå i vores køjer, og jeg savnede min mor,
og jeg savnede Jenny.
Gump, se lige hendes patter.
Jenny havde fået nogle problemer
på grund af nogle billeder af hende i sin universitetstrøje.
Hun blev smidt ud af skolen.
Men det var slet ikke dårligt,
fordi en mand, der ejede et teater i Memphis, Tennessee,
så de billeder og tilbød Jenny et job som sanger i et show.
Så snart jeg fik chancen, tog jeg bussen til Memphis
for at se hende optræde i det show.
Det var Amber, Amber Flame. Giv hende en hånd.
Og nu, for jeres ørers og øjnes fornøjelses skyld,
direkte fra Hollywood, Californien, vores helt egen beatnik-skønhed.
Lad os give frodige Bobbie Dylon et stort bifald.
Hendes drøm var gået i opfyldelse. Hun var blevet folkesanger.
- Kom så, skat, frem med dem! - Hent en harmonika til hende.
- Det er ikke kaptajn Kangaroo! - Jeg har noget til dig.
For helvede!
Dit store fjols! Jeg prøver at synge en sang.
Paulie, kom herud!
Bare hold kæft!
Forrest! Hvad laver du her? Hvad laver du?
Hvad laver du, Forrest? Sæt mig ned!
Du kan ikke blive ved med at prøve at redde mig, Forrest.
- De prøvede at tage fat i dig. - Det prøver mange mennesker på.
Du kan ikke blive ved med at gøre det hele tiden.
Jeg kan ikke lade være. Jeg elsker dig.
Du ved ikke, hvad kærlighed er.
Kan du huske, dengang vi bad, Forrest?
Vi bad Gud om at forvandle mig til en fugl, så jeg kunne flyve langt væk.
Ja, det kan jeg.
Tror du, jeg kunne flyve ned fra denne bro?
Hvad mener du, Jenny?
Ingenting.
Jeg må væk herfra.
- Vent, Jenny. - Forrest, hold dig væk fra mig, o. k?
Vær sød og hold dig væk.
- Må jeg få et lift? - Hvor skal du hen?
- Jeg er ligeglad. - Stig ind.
Hej-hej, Jenny.
De sender mig til Vietnam.
Det er et fremmed land.
Vent lige et øjeblik.
Lov mig en ting, okay?
Hvis du får problemer, skal du ikke være modig.
- Bare løb, o. k? Bare løb væk. - O.k.
Jeg skriver til dig hele tiden.
Så var hun væk.
Kom hjem til mig igen. Hører du?
De fortalte os, at Vietnam ville være meget anderledes
end De Forenede Stater.
Bortset fra alle øldåserne og grillfesterne.
Jeg vil vædde med, der er masser af rejer i disse farvande.
Jeg hører, vietnamesiske rejer er gode.
Når vi har vundet denne krig og har overtaget alting,
får vi amerikanske rejefiskere herud for at fiske i disse farvande.
Bare fiske rejer hele tiden, mand.
- I må være mine nye rekrutter. - Godmorgen, sir.
Ned med hænderne. Gør ikke honnør for mig.
Der er snigskytter i hele dette område,
der ville elske at pløkke en officer.
Jeg er løjtnant Dan Taylor. Velkommen til Fort Platoon.
- Hvad er der galt med din læbe? - Jeg blev født med store gummer.
Du må hellere trække den ind. Kunne sidde fast i noget snubletråd.
Hvor i verden er I drenge fra?
- Alabama, sir! - Er I tvillinger?
Nej. Vi er ikke i familie, sir.
Hør, det er temmelig enkelt her. Hold jer til mig, og tag ved lære
af fyrene, der har været i landet i et stykke tid, så skal det nok gå.
Der er noget G.I. -udstyr,
der kan betyde en forskel mellem liv og død. Sokker.
Polstret sål, olivengrønne. Prøv at holde jeres fødder tørre.
Når vi er ude at gå, så skift sokker, når vi stopper.
Mekong-floden gnaver fødderne af knoldesparkere.
Sergent Sims. For helvede, hvor er de armbind, jeg bestilte?
- Jeg udfyldte bestillingen. - Ring til de møgsvin...
Løjtnant Dan var god til sit job. Heldigt, at han var min løjtnant.
Han kom fra en familie med en lang, stolt militærtradition.
Nogen i hans familie havde kæmpet og var død
i hver eneste amerikanske krig.
For helvede, gå til den. Kom i gang!
Man kunne vist sige, han havde meget at leve op til.
Er I drenge fra Arkansas? Jeg har været på gennemrejse.
Little Rock er en rar by.
Smid jeres grej. Meld jer til delings-sergenten.
Tag, hvad I skal bruge i marken.
Hvis I er sultne, har vi bøffer på grillen derovre.
To faste regler i denne deling. Et, pas godt på jeres fødder.
To, prøv at undlade at gøre noget dumt såsom at blive dræbt.
Jeg håber, jeg ikke svigter ham.
Jeg så en masse af landskabet. Vi gik nogle rigtig lange gåture.
Vi ledte altid efter en fyr ved navn Charlie.
- Stands! - Stands, drenge!
Det var ikke altid skægt.
Løjtnant Dan fik hele tiden en sjov fornemmelse
over en sten, et spor eller vejen, og så bad han os holde kæft.
Ned med jer! Hold kæft!
Det gjorde vi så.
Jeg ved ikke ret meget,
men jeg tror, nogle af Amerikas bedste unge mænd var med i den krig.
Der var Dallas fra Phoenix.
Cleveland, han var fra Detroit.
Hej, Tex. Hvad fanden foregår der?
Og Tex var... Jeg kan ikke huske, hvor Tex kom fra.
Ingenting.
Fjerde deling, op at stå.
I har 10 klik til at komme hen til den flod. Af sted.
- En, to, hop! - Fart på! Se levende ud derude.
Det gode ved Vietnam var, der altid var et sted at tage hen.
Skyd i hullet!
Gump, tjek det hul.
Og der var altid noget at gøre.
Op med dem! Spred jer ud! Dæk hans ryg!
En dag begyndte det at regne, og det holdt ikke op i fire måneder.
Vi har været igennem alle former for regn.
Lillebitte støvregn og stor gammel fed regn,
regn, der kommer fra siden, og sommetider regn, der synes
at komme lige op fra neden.
Det regnede endda om natten.
- Hej, Forrest. - Hej, Bubba.
Jeg læner mig op af dig. Læn du dig op af mig.
Så behøver vi ikke sove med vores hoveder i mudderet.
Ved du, hvorfor vi er gode partnere, Forrest?
Fordi vi passer på hinanden, helt ligesom brødre.
Hej, Forrest, jeg har tænkt over noget.
Jeg vil stille dig et meget vigtigt spørgsmål.
Kunne du tænke dig at gå ind i rejeindustrien med mig?
- O.k. - Mand, jeg skal sige dig noget.
Jeg har planlagt det hele.
Så mange kilo rejer vil betale båden.
Så mange kilo til benzin. Vi bor på båden.
Vi behøver ikke at betale husleje.
Vi er fælles om det hele og deler lige over.
Jeg siger dig: 50-50. Forrest, alle de rejer, du kan spise.
Det er en god idé.
Bubba havde en god idé.
Jeg skrev til Jenny og fortalte hende alt om det.
Jeg sendte hende breve. Ikke hver dag, men næsten.
Jeg fortalte hende, hvad jeg lavede, og spurgte hende, hvad hun lavede,
og fortalte hende, at jeg altid tænkte på hende.
Og at jeg så frem til at få et brev fra hende,
så snart hun havde tid.
Jeg lod hende altid vide, at jeg var o.k.
Jeg underskrev hvert brev med: "Kærlig hilsen, Forrest Gump".
En dag var vi ude at gå som sædvanlig,
og ganske pludselig slukkede nogen for regnen,
og solen kom frem.
Bagholdsangreb! I dækning!
- Få det maskingevær herop! - Forrest, er du o. k?
Stærke Arm, Stærke Arm!
- Vi har en mand nede. - Stærke Arm, det er Ben Lima 6!
Forstået! Fjenden kommer fra trælinien ved Det Blå Punkt.
Det Blå Punkt plus to! Automatiske og raketter. Vi går hårdt til angreb!
- Svigtende affyring! - For helvede!
Få det maskingevær i orden og sigt mod trælinien!
De skød os ned.
Vi går tilbage til den blå linie.
Træk jer tilbage!
- Forrest! Løb, Forrest! - Træk jer tilbage!
- Løb! Løb, mand! Løb! - Træk dig tilbage, Gump!
Løb, for helvede! Løb!
Jeg løb og løb, ligesom Jenny havde sagt.
Jeg løb så langt og hurtigt og var helt alene, hvilket ikke var godt.
Bubba var min bedste gode ven. Jeg måtte sikre mig, han var o.k.
Hvor fanden er du?
Da jeg skulle tilbage og finde Bubba, lå der en dreng på jorden.
Tex. O.k.
Jeg kunne ikke lade ham ligge der helt alene, han var så bange,
så jeg tog ham og løb væk med ham.
Hver gang jeg tog tilbage for at lede efter Bubba,
var der en, som sagde: "Hjælp mig, Forrest!"
O.k. Her.
Bare rolig, mand. Slap af. Du klarer den.
Jeg begyndte at frygte, at jeg aldrig fandt Bubba.
Min position er farlig! Vi har Charlie over hele området.
Jeg må have de fly herhen nu. Skifter.
Løjtnant Dan, Coleman er død!
Jeg ved, han er død! Hele min satans deling er udslettet!
For helvede! Hvad laver du? Efterlad mig her!
Forsvind. Bare lad mig være her!
For fanden da, jeg sagde: Efterlad mig her! For helvede!
Ben Lima seks, det er Stærke Arm.
Flyene er nu tæt på. Skifter.
Så føltes det som om, noget hoppede op og bed mig.
Noget bed mig!
Hold da helt kæft!
Jeg kan ikke forlade delingen. Jeg sagde, du skulle efterlade mig.
Glem mig. Se at komme væk selv! Hørte du, hvad jeg sagde?
Gump, for helvede, sæt mig ned. Få røven væk herfra.
Jeg bad dig ikke om at få mig væk derfra, for helvede!
- Hvor tror du, du skal hen? - Hente Bubba.
Der er et luftangreb i gang lige nu.
De smider napalm over hele området. Bliv der! Det er en ordre.
Jeg må finde Bubba!
Jeg er o.k., Forrest. Jeg er o.k.
- Bubba, nej. - Jeg skal nok klare den.
Kom. Kom. Kom.
Jeg er o.k., Forrest.
Jeg er o.k. Jeg har det fint.
Godt gået. Spred det.
Hvis jeg havde vidst, det var sidste gang, at mig og Bubba
talte sammen, ville jeg have fundet på noget bedre at sige.
- Hej, Bubba. - Hej, Forrest.
- Forrest, hvorfor skete det? - Du blev skudt.
Så sagde Bubba noget, jeg aldrig glemmer.
Jeg vil hjem.
Bubba var min bedste gode ven.
Og selv jeg ved, det ikke er noget, man kan finde hvor som helst.
Bubba ville være rejebåds-kaptajn,
med i stedet døde han lige der ved den flod i Vietnam.
Det er alt, hvad jeg har at sige om det.
Det var en kugle, ikke?
- En kugle? - Der hoppede op og bed dig.
Jo, sir. Bed mig lige i enden.
De sagde, det var et million dollars-sår, men...
Hæren må have beholdt de penge,
for jeg har stadig ikke set en klejne af den million dollars.
Det eneste gode ved at blive såret i enden
er isen.
De gav mig al den is, jeg kunne spise. Og ved I hvad?
En af mine gode venner lå i sengen ved siden af.
Løjtnant Dan, jeg har en is til dig.
Løjtnant Dan, is!
Det er tid til dit bad, løjtnant.
Harper!
Cooper. Larson.
Webster. Gump.
- Gump! - Jeg er Forrest Gump.
Kyle. Nichols.
McMill. Johnson.
Gump, hvordan kan du se det dumme lort? Sluk for det.
Du ser nu De Amerikanske Styrkers Vietnam-kanal.
Det er Kanal 6, Saigon.
Godt grebet, Gump. Ved du, hvordan man spiller?
Kom. Lad mig vise dig det.
Hemmeligheden ved dette spil er, at uanset hvad der sker,
skal man aldrig tage øjnene fra bolden.
Okay.
Af en eller anden grund faldt bordtennis mig naturligt.
Se. Enhver idiot kan spille.
Så jeg begyndte at spille hele tiden.
Jeg spillede bordtennis, selv når jeg ikke havde nogen at spille med.
Hospitalspersonalet sagde, det fik mig til at ligne en and i vandet,
hvad end det betyder.
Selv løjtnant Dan kom og så mig spille.
Jeg spillede så meget bordtennis, at jeg spillede det i søvne.
Hør på mig. Vi har alle en skæbne.
Ingenting sker bare. Alt er del af en plan!
Jeg skulle være omkommet derude med mine mænd,
men nu er jeg en skide krøbling, en benløs vanskabning!
Se! Se på mig! Kan du se det?
Ved du, hvordan det er ikke at kunne bruge sine ben?
Ja, sir, det gør jeg.
Hørte du, hvad jeg sagde? Du snød mig! Jeg havde en skæbne.
Jeg burde være død på slagmarken med ære!
Det var min skæbne, og du snød mig fra den!
Forstår du, hvad jeg siger, Gump?
Det skulle ikke ske, ikke for mig. Jeg havde en skæbne.
Jeg var løjtnant Dan Taylor.
Du er stadig løjtnant Dan.
Se på mig. Hvad skal jeg nu gøre?
PFC Gump?
- Ja, sir! - Stå rør.
Sønnike, du er blevet tildelt Æresmedaljen.
Ved du hvad, løjtnant Dan? De vil give mig en med...
Frue, hvad gjorde de ved løjtnant Dan?
De sendte ham hjem.
To uger senere forlod jeg Vietnam.
Ceremonien begyndte med en fin tale af præsidenten
angående behovet for yderligere optrapning af krigen i Vietnam.
Præsident Johnson uddelte fire æresmedaljer til mænd fra...
Amerika er dig taknemmelig, søn.
Jeg kan forstå, du blev såret. Hvor blev du ramt?
I enden, sir.
Det må have været lidt af et syn. Det kunne jeg godt tænke mig at se.
For pokker, søn!
Derefter tog mor hen til hotellet for at hvile sig,
så jeg gik en tur for at se på vores hovedstad.
Hilary! Jeg har veteranerne. Hvad vil du gøre med dem?
Det er godt, at mor hvilede sig,
for gaderne var fyldt med folk,
der så på statuerne og monumenterne,
og nogle af folkene var højlydte og masede sig frem.
O.k., følg mig! Kom så!
Alle steder, jeg gik hen, måtte jeg stå i kø.
Kom så. Fortsæt!
Du er en god mand, siden du gør dette. God.
O.k.
Der var en mand, der holdt en lille tale.
Af en eller anden grund havde han en skjorte af det amerikanske flag.
Han kunne vældig godt lide at bruge "F"-ordet.
"F"-dit og "F"-dat.
Hver gang han sagde "F"-ordet, jublede folk.
Kom, mand. Kom herop, mand.
Kom. Ja, dig! Kom så. Fart på!
Kom. Gå derop.
Fortæl os lidt om krigen, mand.
- Krigen i Vietnam? - Krigen i Viet-fuckin'-nam!
Tja...
Der er kun en ting, jeg kan sige om krigen i Vietnam.
I Vietnam...
Hvad fanden laver du...
Jeg flækker skallen på dig, dit dumme svin!
Jesus Kristus! Hvad gjorde han med den?
Vi kan ikke høre dig!
Kan ingenting høre!
Den... Den her! Giv mig den!
Tal højere!
Sådan.
Det er alt, hvad jeg har at sige om det.
Det er så sandt, mand. Du sagde det hele.
- Hvad hedder du, mand? - Mit navn er Forrest. Forrest Gump.
- Forrest Gump. - Gump!
Det var mit livs lykkeligste øjeblik.
Jenny og jeg var som ærter og gulerødder igen.
Hun viste mig rundt og præsenterede mig for nogle af sine venner.
Luk det rullegardin! Og få din hvide røv væk fra det vindue.
Ved du ikke, vi er i krig?
- Han er okay. Han er en af vore. - Lad mig fortælle dig om os.
Vores formål her er at beskytte vores sorte ledere
mod racistiske angreb fra svinet,
der ønsker at behandle vores sorte ledere brutalt,
voldtage vores kvinder, og ødelægge vores sorte samfund.
- Hvem er barnemorderen? - Det er min ven, jeg fortalte om.
Det er Forrest Gump. Forrest, det er Wesley.
Wesley og jeg boede sammen i Berkeley,
og han er præsident for Berkeleys Demokratiske Studenterforening.
Vi er her for at tilbyde beskyttelse og hjælp
til alle, der har brug for det, fordi vi, De Sorte Pantere,
er modstandere af krigen i Vietnam.
Vi er modstandere af krige, hvor sorte soldater sendes til fronten
for at dø for et land, der hader dem.
Vi er modstandere af enhver krig, hvor sorte soldater skal kæmpe
og bliver brutalt behandlet og dræbt i deres egne lokalsamfund.
Vi er mod alle disse racistiske og imperialistiske handlinger...
Forrest! Hold op! Hold op!
Jeg skulle ikke have taget dig med.
Jeg burde have vidst, det ville blive skide problematisk!
Han burde ikke slå dig, Jenny.
Kom, Forrest.
Undskyld, at jeg sloges midt i jeres Sorte Panter-fest.
Han mener det ikke, når han gør sådan nogle ting.
Jeg ville aldrig gøre dig fortræd, Jenny.
- Det ved jeg godt, Forrest. - Jeg ville være din kæreste.
Den uniform er for fed, Forrest. Du ser godt ud i den.
- Ved du hvad? - Hvad?
Jeg er glad for, vi er sammen her i vores lands hovedstad.
Det er jeg også, Forrest.
Vi gik rundt og talte hele natten, Jenny og jeg.
Hun fortalte mig om alle sine rejser,
og hvordan hun opdagede, hun kunne udvide sindet
og lære at leve i harmoni, hvilket må være ude vestpå et sted,
fordi hun klarede at komme helt til Californien.
Hej. Vil nogen til San Francisco?
- Det vil jeg gerne. - For vildt!
Det var en meget særlig aften for os to.
Jeg ønskede ikke, den skulle slutte.
- Bare du ikke skulle gå, Jenny. - Jeg bliver nødt til det, Forrest.
Jenny? Jeg mistede kontrollen.
Det er bare denne krig og det løgnagtige svin Johnson og...
Jeg ville aldrig gøre dig fortræd. Det ved du godt.
Ved du, hvad jeg synes?
Jeg synes, du skulle tage hjem til Greenbow, Alabama!
Forrest, vi har meget forskellige liv.
Du skal have denne her.
Forrest, jeg kan ikke beholde den.
Jeg fik den ved at gøre, hvad du gav mig besked på.
- Hvorfor er du så sød ved mig? - Du er min pige.
Jeg vil altid være din pige.
Og pludselig var hun forsvundet fra mit liv igen.
Et lille skridt for mennesket, men et kæmpe spring for menneskeheden.
Jeg troede, jeg skulle tilbage til Vietnam, men i stedet besluttede de,
jeg skulle bekæmpe kommunisterne ved at spille bordtennis.
Så jeg var i Specialstyrkerne og rejste rundt i landet,
opmuntrede sårede veteraner og viste dem, hvordan man spillede bordtennis.
Jeg var så god,
at hæren besluttede, jeg skulle på Hele Amerikas Bordtennishold.
Vi var de første amerikanere, der besøgte Kina
i en million år eller sådan noget.
Nogen sagde, at verdensfreden lå i vores hænder,
men jeg spillede bare bordtennis.
Da jeg kom hjem, var jeg en national berømthed,
mere berømt end kaptajn Kangaroo.
Her er han, Forrest Gump. Lige her.
- Forrest Gump, John Lennon. - Velkommen hjem.
Kan du fortælle os, hvordan Kina var?
I Kina har folk næsten ingenting.
Ingen ejendele?
Og i Kina går de aldrig i kirke.
- Heller ingen religion? - Svært at forestille sig.
Det er nemt, hvis man prøver, Dick.
Nogle år senere var den rare, unge mand fra England
på vej hjem for at se sin lille dreng og skrev nogle autografer.
Uden nogen særlig grund var der en, som skød ham.
De gav dig Kongressens Æresmedalje.
Det er løjtnant Dan.
Løjtnant Dan!
De gav dig Kongressens Æresmedalje.
Ja, sir. Det gjorde de.
De gav dig, en tåbe, et fjols, der er i fjernsynet
og gør sig selv til grin foran hele landet,
Kongressens Æresmedalje.
Ja, sir.
Jamen, det er da helt perfekt!
Jeg har kun en ting at sige til det. Gud velsigne Amerika.
Løjtnant Dan!
Løjtnant Dan sagde, han boede på et hotel.
Fordi han ikke havde nogen ben, motionerede han sine arme.
Til højre. Til højre!
Kom nu!
Hvad laver du her i New York, løjtnant Dan?
Jeg bliver forsørget af regeringen.
Er du blind? Jeg går her! Forsvind! Af sted, af sted!
Jeg blev og fejrede helligdagene sammen med løjtnant Dan.
Hav en godt år, og skynd jer hjem. Gud velsigne jer.
Har du fundet Jesus, Gump?
Jeg vidste ikke, at jeg skulle lede efter ham, sir.
Det er alt, hvad de krøblinge fra VA taler om.
Jesus dit og Jesus dat. Har jeg fundet Jesus?
De fik endda en præst til at komme og tale med mig.
Han sagde, at Gud lytter, men at jeg må hjælpe mig selv.
Hvis jeg giver Jesus en plads i mit hjerte,
får jeg lov at gå ved siden af ham i himlens kongerige.
Hørte du, hvad jeg sagde?
Gå ved siden af ham i himlens kongerige.
Kys min forkrøblede røv. Gud lytter? Sikke en gang lort.
Jeg skal i himlen, løjtnant Dan.
Nå, men...
Inden du smutter, kan du så ikke lige gå ned på hjørnet
- og købe noget mere Ripple? - Jo, sir.
Vi befinder os ved 45. Gade i New York City på One Astor Plaza.
Det er der, hvor det gamle Astor Hotel...
- Hvad er der i Bayou La Batre? - Rejebåde.
Rejebåde? Hvem fanden interesserer sig for rejebåde?
Jeg vil købe en, så snart jeg har penge.
Jeg lovede Bubba i Vietnam,
at vi skulle være partnere, så snart krigen var ovre.
Han skulle være kaptajn, og jeg skulle være førstestyrmand.
Men nu, hvor han er død, skal jeg være kaptajn.
En rejebåds-kaptajn.
Ja, sir. Et løfte er et løfte, løjtnant Dan.
Hør engang!
Menig Gump her vil være rejebådskaptajn.
Ved du hvad, Gilligan. Den dag, du bliver rejebådskaptajn,
kommer jeg og er din førstestyrmand.
Hvis du bliver rejebådskaptajn, så bliver jeg astronaut!
Danny, hvad brokker du dig over? Hvordan går det?
- Fætter Fart. Hvem er din ven? - Mit navn er Forrest. Forrest Gump.
Det er Chikke Carla og Langlemmede Lenore.
Hvor har du været, snuskebasse? Har ikke set dig for nylig.
Du skulle have været her til jul,
for Tommy gav alle en kalkunsandwich.
Jeg havde selskab.
Vi var lige der! Det er Times Square.
Elsker du ikke bare nytår? Man kan starte helt forfra.
Alle får en chance mere.
Det er pudsigt, men midt i al morskaben
begyndte jeg at tænke på Jenny
og undrede mig over, hvordan hun fejrede nytåret i Californien.
Ni, otte, syv, seks,
fem, fire, tre, to, en! Godt nytår!
Godt nytår, løjtnant Dan!
Er du dum eller sådan noget? Hvad er dit problem?
Hvad er hans problem? Mistede du din forstand i krigen?
- Er din ven dum eller sådan noget? - Hvad sagde du?
Jeg sagde: Er din ven dum eller sådan noget?
- Kald ham ikke dum! - Ikke skubbe hende!
Hold kæft! Du skal aldrig kalde ham dum!
Hvorfor er du så sur?
Tag jeres tøj, og skrid med jer!
Du burde udstilles. Du er så ynkelig!
Forsvind!
- Din sinke! - Taber. Vanskabning!
Åh, nej.
Undskyld, at jeg ødelagde din nytårsfest, løjtnant Dan.
Hun smagte som cigaretter.
Løjtnant Dan fandt ud af, der er nogle ting, man ikke kan ændre.
Han ville ikke kaldes krøbling,
ligesom jeg ikke ville kaldes dum.
Godt nytår, Gump.
USA's bordtennishold mødte præsident Nixon i dag...
Tænk engang! Et par måneder senere
blev bordtennisholdet inviteret på besøg i Det Hvide Hus.
Så jeg tog derhen igen.
Og jeg mødte præsidenten for De Forenede Stater igen.
Denne gang fik vi ikke værelser på et rigtig fint hotel.
Nyder du dit ophold i vores lands hovedstad, unge mand?
- Hvor bor du? - Det hedder Hotel Ebbott.
Jeg kender et meget bedre hotel.
Det er helt nyt. Meget moderne. Jeg får mine folk til at ordne det.
- Nattevagt. - Ja. Sir...
Send hellere en opsynsmand til kontoret overfor.
Lyset er slukket, og de må lede efter en sikringsboks,
for de lommelygter holder mig vågen.
- Okay, sir. Jeg ser på sagen. - Tak. Godnat.
Derfor træder jeg tilbage som præsident
fra kl. 12 i morgen. Vicepræsident Ford
vil blive taget i ed som præsident på det tidspunkt.
- Forrest Gump. - Ja, sir!
Stå rør. Jeg har dine hjemsendelsespapirer.
Betyder det, at jeg ikke længere kan spille bordtennis?
Ja, ikke for hæren.
Og bare lige sådan var min tjeneste i den amerikanske hær forbi.
Så jeg tog hjem.
- Jeg er hjemme, mor. - Det ved jeg.
Louise, han er her.
Da jeg kom hjem, havde mor haft alle mulige besøgende.
Vi har haft alle mulige besøgende.
Alle vil have dig til at bruge deres bordtennis-udstyr.
En mand efterlod en check på 25.000 $,
hvis du ville sige, du synes godt om deres bat.
Jeg kan kun lide mit eget bat.
- Hej, Miss Louise. - Hej, Forrest.
Det ved jeg godt, men det er 25.000 $, Forrest.
Jeg tænkte, at du kunne holde det i et stykke tid
og se, om du kan lide det.
Min mor havde ret. Det er pudsigt, som tingene udarter.
Jeg blev ikke hjemme i lang tid,
for jeg havde lovet Bubba noget, og jeg holder altid, hvad jeg lover,
så jeg tog ned til Bayou La Batre for at møde Bubbas familie.
Er du skør eller bare dum?
- Man er så dum som sine handlinger. - Det er vel sandt.
Og naturligvis hilste jeg også på Bubba.
Hej, Bubba. Det er mig, Forrest Gump.
Jeg kan huske alt, hvad du sagde, og jeg har regnet det hele ud.
Jeg tager 24.562,47 $, som jeg har
tilbage efter en klipning og et nyt jakkesæt,
og efter at jeg inviterede mor ud at spise en fin middag,
og jeg købte en busbillet og tre Dr. Peppers.
Sig mig en ting. Er du dum eller sådan noget?
Man er så dum som sine handlinger, sir.
Det var efter jeg havde sagt:
"Da jeg var i Kina med Hele Amerikas Bordtennishold,"
"elskede jeg at spille bordtennis"
"med mit Flex-o-lite bordtennisbat,"
selvom alle ved, det ikke passer,
men mor sagde, det var en lille hvid løgn, der ikke skadede nogen.
Under alle omstændigheder bliver pengene investeret i benzin, reb
og nye net og en helt ny rejebåd.
Bubba fortalte mig alt, hvad han vidste om rejefiskeri,
men ved du, hvad jeg fandt ud af?
Rejefiskeri er svært.
Jeg fangede kun fem.
Med et par stykker til kan du lave en cocktail.
Har du overvejet at navngive den gamle båd?
Det betyder ulykke at have en båd uden navn.
Jeg havde aldrig navngivet en båd,
men der var kun et navn, jeg kunne komme på,
det smukkeste navn i hele verden.
Jeg havde ikke hørt fra Jenny i lang tid, men jeg tænkte meget på hende.
Jeg håbede, at hun var lykkelig, hvad end hun lavede.
Jeg tænkte på Jenny hele tiden.
Løjtnant Dan, hvad laver du her?
Jeg ville prøve, om mine ben kunne klare havet.
Men du har ingen ben, løjtnant Dan.
Ja, det er jeg klar over. Du sendte mig et brev, din idiot.
Kaptajn Forrest Gump. Jeg måtte se det med mine egne øjne.
Jeg sagde jo, at hvis du blev kaptajn på en rejebåd,
så ville jeg være førstestyrmand. Og nu er jeg her.
- Jeg holder, hvad jeg lover. - Okay.
Men tro ikke, at jeg vil begynde at kalde dig "sir".
Nej, sir.
Det er min båd.
Jeg tror, at hvis vi sejler mod øst,
så er der rejer. Drej mod venstre.
- Drej mod venstre! - Hvilken vej?
Derovre! De er derovre!
- Tag roret og drej mod venstre. - O.k.
Gump, hvad laver du? Mod venstre! Venstre!
Det er der, vi kan finde rejerne, min ven!
Der kan vi finde dem.
- Stadig ingen rejer, løjtnant Dan. - Okay, jeg tog fejl.
Hvordan finder vi dem?
Måske skulle du bede til, at vi finder rejerne.
Så jeg gik i kirke hver søndag.
Nogle gange kom sergent Dan også, selvom han lod mig om at bede.
- Ingen rejer. - Hvor fanden er din Gud?
Det var sjovt, Dan skulle sige det, for netop da viste Gud sig.
Du kan ikke sænke denne båd!
Jeg var bange, men sergent Dan, han var skør.
Kom så!
Skal det forestille en storm? Kom så, for fanden!
Lad kampen begynde! Os to! Jeg er lige her! Kom og tag mig!
Du kan aldrig sænke denne båd!
Orkanen Carmen blæste igennem her i går
og ødelagde næsten alt, hvad den kom i nærheden af.
Ligesom i andre byer langs kysten
er hele Bayou La Batres rejeindustri
blevet et offer for Carmen og ligger nu i ruiner.
Denne journalist har fundet ud af,
at kun en rejebåd overlevede stormen.
Louise, det er Forrest.
Derefter var det let at fiske efter rejer.
Eftersom der stadig var brug for rejer til rejecocktails
og grillfester, og fordi vi var den eneste båd tilbage,
fik de Bubba-Gump rejer. Vi købte en masse både.
Tolv Jenny'er, stort pakhus.
Vi havde også kasketter, der stod "Bubba-Gump" på.
Bubba-Gump Rejer. Et kendt produkt.
Tøv en kende.
Fortæller du mig, at du ejer firmaet Bubba-Gump Rejer?
Ja. Vi har flere penge end Davy Crockett.
Jeg har hørt nogle søfortællinger i min tid, men denne slår dem alle.
Vi sad ved siden af en millionær.
Jeg synes, det var en meget sød historie,
og du fortæller den med så meget entusiasme.
Vil du gerne se, hvordan løjtnant Dan ser ud?
Ja, det vil jeg gerne.
Det er ham lige der.
Lad mig fortælle dig en ting om løjtnant Dan.
Jeg takkede dig aldrig for at redde mit liv.
Han sagde det aldrig, men jeg tror, han sluttede fred med Gud.
For anden gang på 17 dage
undgik præsident Ford et mordforsøg i dag.
- Base til Jenny 1. - Jenny 1. Kom ind, Margo.
Opringning til Forrest.
Du må bede dem ringe igen senere.
- Han er optaget i øjeblikket. - Hans mor er syg.
- Hvor er mor? - Hun er ovenpå.
Hej, Forrest.
- Vi ses i morgen. - O.k.
Vi fik rettet ryggen på dig, hva', min ven?
- Hvad er der galt, mor? - Jeg er døende, Forrest.
Kom ind, og sid ned.
- Hvorfor er du døende, mor? - Det er bare min tur.
Vær ikke bange, min skat.
Døden er en del af livet. Det er vores alles skæbne.
Jeg vidste det ikke, men skæbnen ville, at jeg blev din mor.
- Jeg gjorde det så godt, jeg kunne. - Du gjorde det godt.
Jeg tror på, at man former sin egen skæbne.
Man skal gøre, hvad man kan med det, Gud har givet en.
Hvad er min skæbne, mor?
Det må du selv finde ud af.
Livet er som en æske chokolade, Forrest.
Man ved aldrig, hvad man får.
Mor forstod altid at forklare ting, så jeg kunne forstå dem.
Jeg vil savne dig, Forrest.
Hun havde kræft og døde på en tirsdag.
Jeg købte hende en ny hat med små blomster på.
Det er alt, hvad jeg har at sige om det.
Sagde du ikke, at du ventede på bus nummer syv?
Der kommer en til om ikke så længe.
Fordi jeg havde været fodboldstjerne og krigshelt
og landskendt og kaptajn på en rejebåd
og havde en grad fra universitetet, besluttede dem i Greenbow, Alabama,
at slå sig sammen og finde et godt job til mig.
Så jeg tog ikke tilbage og arbejdede for løjtnant Dan,
selvom han tog sig af mine Bubba-Gump-penge.
Han fik mig til at investere i et frugtfirma.
Han ringede og sagde, at vi ikke behøvede at bekymre os om penge mere,
og jeg sagde: "Det er fint. En ting mindre at bekymre sig om."
Mor sagde, at man kun har brug for en vis mængde penge,
og at resten er til at blære sig med.
Så jeg gav en masse af dem til gospelkirken i Foursquare.
Og jeg gav en masse til Bayou La Batres hospital for fiskere.
Og selvom Bubba var død, og løjtnant Dan sagde, jeg var skør,
så gav jeg Bubbas mor Bubbas del.
Ved du hvad?
Hun behøvede ikke at arbejde i nogens køkken længere.
Det dufter vidunderligt.
Fordi jeg var en mangemillionær og syntes så godt om det,
så slog jeg græsset gratis.
Men om aftenen, når der ikke var noget at lave,
og huset var helt tomt, tænkte jeg altid på Jenny.
Og så var hun der.
- Hej, Forrest. - Hej, Jenny.
Jenny kom og boede hos mig.
Måske var det, fordi hun ikke havde andre steder at tage hen,
eller måske var det, fordi hun var træt, for hun gik i seng
og sov og sov, som om hun ikke havde sovet i årevis.
Det var dejligt, at hun var der.
Hver dag gik vi en tur, og jeg ville pladre løs som en abe i et træ,
og hun ville høre om bordtennis og rejer
og mors tur op i himlen. Jeg talte hele tiden.
Jenny var for det meste ret stille.
Hvordan kunne du gøre det?
Nogle gange er der bare ikke sten nok.
Jeg fandt aldrig ud af, hvorfor hun kom, men det var ligegyldigt.
Det var som gamle dage. Vi var som ærter og gulerødder igen.
Hver dag plukkede jeg blomster til hendes værelse,
og hun gav mig den bedste gave i hele verden.
De er til at løbe i.
Og hun lærte mig at danse.
Vi var som en familie, Jenny og mig...
Det var den lykkeligste tid i mit liv.
Er du færdig med at se det? Jeg går i seng.
Vil du gifte dig med mig?
Jeg ville være en god mand, Jenny.
Det ville du, Forrest.
Men du vil ikke giftes med mig.
Du vil ikke giftes med mig.
Hvorfor elsker du mig ikke, Jenny?
Jeg er ikke klog, men jeg ved, hvad kærlighed er.
Forrest, jeg elsker dig jo.
- Hvorhen stikker du af? - Jeg stikker ikke af.
Uden nogen særlig grund besluttede jeg den dag at løbe en tur.
Så jeg løb ned til enden af vejen, og da jeg nåede dertil,
tænkte jeg, at jeg ville løbe til bygrænsen.
Præsident Carter lider af hedeslag...
Da jeg nåede bygrænsen,
tænkte jeg, at jeg ville løbe til amtsgrænsen i Greenbow.
Siden jeg var løbet så langt,
tænkte jeg, jeg lige så godt kunne løbe til statsgrænsen i Alabama.
Så det gjorde jeg. Jeg løb tværs over Alabama.
Ingen særlig grund. Jeg blev bare ved.
Jeg løb helt til havet.
Da jeg nåede frem, tænkte jeg, at siden jeg var kommet så langt,
kunne jeg lige så godt vende om, bare blive ved.
Da jeg kom til et andet hav, tænkte jeg, siden jeg var kommet så langt,
kunne jeg lige så godt vende om og bare blive ved.
Når jeg var træt, sov jeg. Når jeg var sulten, spiste jeg.
Når jeg skulle på... du ved... gjorde jeg det.
- Så du løb bare? - Ja.
Jeg tænkte meget på mor og Bubba og løjtnant Dan.
Mest af alt tænkte jeg på Jenny. Hende tænkte jeg meget på.
I mere end to år har en mand ved navn Forrest Gump,
en gartner fra Greenbow, Alabama, der kun har holdt pause for at sove,
løbet tværs over Amerika. Det rapporterer Charles Cooper.
For fjerde gang på hans rejse tværs over Amerika
vil gartneren Forrest Gump igen krydse Mississippi-floden i dag.
- Det var pokkers. Forrest? - Hvorfor løber du?
- Er det for fred i verden? - For de hjemløse?
- Løber du for kvindefrigørelse? - Miljøet?
De kunne ikke forstå, at nogen ville løbe så langt uden grund.
- Hvorfor gør du det? - Jeg havde lyst til en løbetur.
Jeg havde lyst til en løbetur.
Det er jo dig. Jeg kan ikke tro mine øjne.
Af en eller anden grund kunne folk relatere til, hvad jeg gjorde.
Det var, som om en alarm gik i gang i mit hoved.
Jeg sagde: "Her er en fyr, der har styr på det".
"Her er en med alle svarene." Jeg vil følge dig overalt, Mr. Gump.
Så jeg var ikke længere alene.
Efter det kom der flere. Og så kom der endnu flere.
Senere fik jeg fortalt, at det gav folk håb.
Det ved jeg ikke noget om,
men nogle af dem spurgte, om jeg kunne hjælpe dem.
Jeg tænkte, om du kunne hjælpe mig. Jeg sælger bilklistermærker.
Jeg skal bruge et godt slogan, og siden du har været så inspirerende,
tænkte jeg, at du måske kunne hjælpe mig...
Mand! Du løb lige igennem en kæmpe hundelort!
- Det hænder. - Hvad, lort?
Nogle gange.
Nogle år senere hørte jeg, at fyren havde fundet på
et slogan til sine klistermærker og var blevet rig på det.
En anden gang, mens jeg løb,
var der en, der havde tabt alle sine penge i t-shirt-branchen,
og han ville komme mit ansigt på en t-shirt,
men han tegnede ikke så godt, og han havde ikke et kamera.
Her, brug denne her. Der er ingen, der synes om den farve.
Hav det godt.
Nogle år senere fandt jeg ud af, at manden havde fået
en ide til en t-shirt. Den gjorde ham rig.
Som jeg sagde, så var jeg ikke alene.
Mor sagde: "Du må lægge fortiden bag dig, før du kan komme videre".
Jeg tror, det var det, min løbetur handlede om.
Jeg havde løbet i tre år, to måneder, 14 dage og 16 timer.
Stille. Stille. Han vil sige noget.
Jeg er ret træt.
Jeg tror, jeg tager hjem nu.
Hvad skal vi nu gøre?
Og bare lige sådan var min løbetur forbi.
Så jeg tog hjem til Alabama.
Klokken 14.25, netop idet præsident Reagan forlod...
...blev fem eller seks skud affyret af en ukendt gerningsmand.
Præsidenten blev ramt i brystet...
Jeg tog posten med.
En dag kom der et brev fra Jenny,
der foreslog, at jeg besøgte hende i Savannah,
og derfor er jeg her.
Hun så mig på tv på min løbetur.
Jeg skal med bus nummer ni til Richmond Street
og stå af og gå til venstre til 1947 Henry Street, lejlighed 4.
Du behøver ikke tage bussen.
Henry Street er kun nogle få hundrede meter den vej.
- Den vej? - Den vej.
Det var hyggeligt at tale med dig.
Jeg håber, alting lykkes for dig!
- Hvordan har du det? Kom indenfor! - Jeg fik dit brev.
- Det var jeg ikke sikker på. - Er det dit hus?
Ja. Her er lidt rodet. Jeg kommer lige fra arbejde.
Det er fint. Du har air-condition.
- Tak. - Jeg spiste nogle stykker.
Jeg har nogle udklip om dig. Se.
Her er du ude at løbe.
Forrest Gump Var Min Hemmelige Elsker
Jeg løb langt. I lang tid.
Og der...
Forrest, jeg ved ikke, hvordan jeg skal sige det.
Jeg vil bare sige undskyld for alt, hvad jeg har gjort mod dig,
for jeg havde det dårligt i lang tid, og...
- Hej. - Hej med dig.
- Det er en ven fra Alabama. - Hvordan går det?
I næste uge er mine vagter anderledes, så jeg kan...
Det er fint. Jeg må af sted. Jeg parkerede ulovligt.
O.k. Tak.
Det er min gode ven, Mr. Gump. Kan du sige hej?
- Hej, Mr. Gump. - Hej.
- Må jeg se tv nu? - Ja. Bare det ikke er for højt.
- Du er blevet mor, Jenny. - Jeg er blevet mor.
- Han hedder Forrest. - Ligesom mig!
- Efter hans far. - Hedder hans far også Forrest?
Du er hans far, Forrest.
Forrest, se på mig. Se på mig, Forrest.
Du skal ikke gøre noget. Du har ikke gjort noget galt. O. k?
Er han ikke smuk?
Han er det smukkeste, jeg nogensinde har set.
Men...
Er han klog? Kan han...
Han er meget klog. En af de klogeste i klassen.
Ja, det er o.k. Tal med ham.
- Hvad ser du? - Bert og Ernie.
Forrest, jeg er syg.
Er du blevet forkølet og hoster?
Det er en virus, og lægerne ved ikke, hvad det er,
og der er ikke noget, de kan gøre ved det.
Du kunne bo hos mig.
Du og lille Forrest kunne bo i mit hus i Greenbow.
Jeg passer dig, mens du er syg.
Vil du giftes med mig, Forrest?
O.k.
Sid ned.
Forrest? Nu begynder det.
Hej. Dit slips.
Løjtnant Dan.
- Løjtnant Dan. - Hej, Forrest.
Du har nye ben. Nye ben!
Ja. Nye ben. Håndlavede.
Titanium-stål. Det samme, som man bruger til rumfærgen.
Magiske ben.
Det er min forlovede, Susan.
- Løjtnant Dan. - Hej, Forrest.
- Løjtnant Dan, det er min Jenny. - Hej. Godt endelig at møde dig.
Tager du, Forrest, Jenny til hustru?
Tager du, Jenny, Forrest til ægtemand?
I er nu mand og kone.
- Hej. - Hej.
Var du bange i Vietnam?
Ja. Tja, det ved jeg nu ikke.
Nogle gange holdt regnen op, og så kunne man se stjernerne.
Og det var helt fint.
Som lige før solen går ned over bugten.
Der var altid millioner af glimt på vandet.
Ligesom bjergsøen. Den var så klar, Jenny,
som om der var to himle oven på hinanden.
Når solen stod op i ørkenen,
kunne jeg ikke se, hvor himlen holdt op og jorden begyndte.
Det var så smukt.
Jeg ville have ønsket, at jeg havde været der med dig.
Det var du.
Jeg elsker dig.
Du døde en lørdag morgen.
Og du blev lagt her under vores træ.
Og jeg fik din fars hus lagt i ruiner.
Mor sagde altid, at døden er en del af livet.
Jeg ville ønske, den ikke var.
Lille Forrest har det godt.
Skal snart begynde igen i skolen,
og jeg laver morgenmad, frokost og middagsmad hver dag.
Jeg sørger for, han reder håret og børster tænder hver dag.
Lærer ham at spille bordtennis. Han er god til det.
Forrest, din tur.
Vi fisker meget.
Hver aften læser vi en bog. Han er så klog, Jenny.
Du ville være stolt af ham. Det er jeg.
Han skrev et brev til dig.
Han siger, jeg ikke må læse det.
Jeg må ikke, så jeg lægger det her til dig.
Jeg ved ikke, om mor eller løjtnant Dan havde ret.
Jeg ved ikke, om vi alle har en skæbne,
eller om vi blæser omkring på må og få som en brise.
Måske er det begge dele.
Måske er det begge dele på samme tid.
Jeg savner dig, Jenny.
Hvis der er noget, du har brug for, er jeg ikke langt borte.
Her kommer din bus. Okay.
Den kender jeg.
Jeg vil dele den med dig,
fordi bedstemor plejede at læse den for dig.
Min yndlingsbog.
Så.
Gør ikke...
- Jeg elsker dig. - Jeg elsker også dig, far.
Jeg venter her, når du kommer hjem.
Du forstår godt, at det er skolebussen, ikke?
Selvfølgelig, og du hedder Dorothy Harris, og jeg hedder Forrest Gump.