Zdravo. Ja sam Forrest. Forrest Gump.
Hoćete čokoladni bombon?
Ovih bih mogao pojesti milijun i pol.
Mama je uvijek govorila: Život je kao bombonijera.
Nikad ne znaš što ćeš dobiti.
To su sigurno udobne cipele.
Sigurno možete u njima hodati cijeli dan i ništa.
-Da bar ja imam takve cipele. -Mene bole noge.
Mama je uvijek govorila:
Po cipelama se ljudi poznaju.
Po njima znaš kamo tko ide, gdje je bio.
Ja sam nosio razne cipele.
Kladim se da kad bih dobro razmislio,
mogao bih se sjetiti prvog para.
Mama je govorila da će me odvesti bilo kamo.
Govorila je da su to moje čarobne cipele.
Dobro, Forreste, sad možeš otvoriti oči.
Prošeći se malo.
Kako je u njima?
Noge su mu jake, gđo Gump. Strašno jake.
Ali leđa su mu loša. Loša kao političar.
No, izravnat ćemo mi njega. Zar ne, Forreste?
Forreste!
Mama me nazvala po velikom junaku iz građanskoga rata,
generalu Nathanu Bedfordu Forrestu.
Rekla je da smo s njim u rodu.
On je osnovao neki klub, Ku Klux Klan.
Odijevali su se u plahte
i ponašali kao duhovi ili sablasti.
Čak su i na konje stavljali plahte i jahali okolo.
Tako sam ja dobio ime, Forrest Gump.
Mama je govorila da me ime Forrest treba podsjećati na to da katkad
svi činimo gluposti.
Ovim putem. Čekaj.
Što je? Zašto zurite?
Zar nikad niste vidjeli dječaka s protezama na nogama?
Nikad nemoj dopustiti da ti netko kaže da je bolji od tebe, Forreste.
Da je Bog htio da budemo jednaki,
svi bismo imali proteze na nogama.
Mama mi je uvijek znala sve objasniti.
Živjeli smo stotinjak metara od ceste 17,
udaljeni oko pola kilometra od Greenbowa u Alabami.
To je u okrugu Greenbow.
Kuća je bila u maminoj obitelji otkad je prapradjed njezina djeda
došao preko oceana prije nekih tisuću godina.
Budući da smo mama i ja bili sami, a imali smo sve te prazne sobe,
mama ih je odlučila iznajmiti. Uglavnom ljudima u prolazu.
Iz Mobilea i Montgomeryja i takvih mjesta.
Tako smo mama i ja dobivali novac. Mama je bila stvarno domišljata.
I upamti, Forreste, što sam ti rekla.
Nisi drukčiji od ostalih.
Jesi li me čuo, Forreste? Isti si kao i svi drugi.
Nisi nimalo drukčiji.
Vaš je sin drukčiji, gđo Gump. Ima kvocijent inteligencije 75.
Svi smo mi drukčiji, g. Hancock.
Htjela je da imam najbolje obrazovanje
pa me odvela u centralnu školu okruga Greenbow.
Upoznao sam i ravnatelja.
Nešto bih vam pokazao, gđo Gump.
Ovo je normalno. Forrest je ovdje.
PRIRODNA PROSJEČNA
Da bi pohađao školu mora imati kvocijent inteligencije 80.
Gđo Gump, morat će ići u posebnu školu.
-Sve će biti u redu. -Što je zapravo normalno?
Možda je malo sporiji, ali moj će Forrest
dobiti prilike kao i svi ostali.
Neće ići u neku tamo posebnu školu učiti kako zakrpati gumu.
Govorimo o sitnih pet bodova.
Sigurno se nešto može učiniti.
Mi smo progresivna škola.
Ne želimo da itko zaostaje.
Postoji li g. Gump, gospođo Gump?
Na odmoru je.
Tvojoj je majci stvarno stalo do tvog školovanja.
Ne govoriš baš mnogo, ha?
BESPLATNE SOBE
Napokon je morao pokušati. Činilo se laganim, ali...
O, što se dogodilo! Prvo su...
-Mama, što znači odmor? -Odmor?
Tamo je tata.
Odmor je kad nekamo odeš... i više se nikad ne vratiš.
Pretpostavljam da bi se moglo reći da smo mama i ja bili sami.
Ali nije nam to smetalo. Kuća nikad nije bila prazna.
Uvijek su ljudi dolazili i odlazili.
-Večera! Svi na večeru! -Ovo stvarno izgleda odlično.
Katkad je bilo toliko ljudi
da su sve sobe bile pune putnika, znate već,
ljudi s kovčezima, kutijama za šešire i s uzorcima....
Forrest Gump, večera! Forreste?
Jednom je kod nas bio mladić koji je imao gitaru.
Forreste, već sam ti rekla da ne gnjaviš tog mladića!
Sve je u redu, gospođo.
Pokazivao sam mu nešto na gitari.
Dobro. Ali večera je spremna ako želite jesti.
Da, odlično. Hvala, gospođo.
Pokaži mi malo taj ludi ples koji si izvodio. Samo malo uspori.
Svidjela mi se gitara. Imala je lijep zvuk.
Počeo sam se ljuljati uz glazbu, vrtjeti kukovima.
Onda smo jedne večeri ja i mama išli u kupnju
i prošli smo kraj Bensonove trgovine namještaja i onda...
Ovo djeca ne smiju gledati.
Poslije je taj zgodni frajer kojeg su zvali King (Kralj),
otpjevao previše pjesama
i mislim da je doživio srčani udar.
Zacijelo je teško biti kralj.
Čudno kako se nečega sjećaš, a nečega ne.
-Daj sve od sebe, Forreste. -Hoću, mama.
Dobro se sjećam vožnje autobusom prvi dan škole.
Ideš li?
Mama kaže da se ne smijem voziti s nepoznatima.
Ovo je školski autobus.
-Ja sam Forrest, Forrest Gump. -Dorothy Harris.
Dobro, sad smo se upoznali.
Ovo je mjesto zauzeto.
Zauzeto je.
Ne možeš tu sjesti.
Čudno je čega se čovjek sjeća.
Ne sjećam se da sam se rodio.
Ne sjećam se prvog božićnog dara,
a ni kad sam išao prvi put na izlet.
Ali sjećam se kad sam prvi put čuo
najslađi glas na svijetu.
Možeš sjesti tu ako hoćeš.
Nikad u životu nisam vidio nešto tako lijepo.
Izgledala je poput anđela.
Hoćeš li sjesti ili ne?
Što ti je s nogama?
Ništa, hvala. Moje su noge u redu.
Sjedio sam kraj nje u tom autobusu
i razgovarali smo sve do škole.
Mama kaže da su mi leđa svinuta ko upitnik.
Osim mame nitko nikad nije sa mnom razgovarao.
Jesi li glup ili nešto?
Mama kaže: Glup si koliko si glup.
-Ja sam Jenny. -A ja Forrest, Forrest Gump.
Otada smo uvijek bili zajedno.
Jenny i ja. Kao dva lonca.
Naučila me da se penjem.
Hajde, Forreste! Možeš ti to!
Ja sam njoj pokazao kako da visi.
Pomogla mi je da naučim čitati. Ja sam njoj pokazao kako se ljulja.
Katkad smo samo sjedili vani i čekali da se pojave zvijezde.
-Mama će se zabrinuti za mene. -Ostani još samo malo.
Iz nekog razloga, Jenny nikad nije htjela kući.
Dobro, ostat ću.
Bila je moja najbolja prijateljica.
I jedina.
Mama mi je uvijek govorila da se čuda događaju svaki dan.
Neki ljudi tako ne misle, ali zapravo misle.
Idiote!
Jesi li retardiran ili se samo praviš glup?
-Ja sam Forrest Gimp (šepavac). -Trči, Forreste!
Trči, Forreste! Trči! Brže!
-Uzmite bicikle! -Idemo za njim! Hajdemo!
Pazi, glupane! Ulovit ćemo te!
Trči, Forreste, trči! Trči, Forreste!
Vrati se ovamo!
Trči, Forreste! Trči!
Ne biste vjerovali kad bih vam rekao,
ali mogu trčati kao da me vjetar nosi.
I otada, kamo god sam išao, trčao sam.
Taj mali obožava trčati.
Rekao sam vam da Jenny nikad nije htjela ići kući.
Živjela je u kući staroj kao Alabama.
Mama joj je otišla u raj kad je imala pet godina.
A njezin je tata bio nekakav farmer.
Jenny?
Bio je čovjek pun ljubavi.
Uvijek je dirao i ljubio nju i sestre.
A onda jednog dana Jenny nije bila u autobusu za školu.
Jenny, zašto danas nisi bila u školi?
Š-š-š. Tata spava.
Dođi!
Jenny, gdje si nestala? Odmah dođi ovamo!
Gdje si?
Jenny! Jenny, gdje si?
Moli sa mnom, Forreste. Moli sa mnom.
Bože, daj da budem ptica i odletim daleko odavde.
Bože, daj da budem ptica i odletim daleko...
Mama je govorila: Bog je čudan.
Toga dana nije Jenny pretvorio u pticu.
Umjesto toga, natjerao je policiju da kaže
kako Jenny više ne mora živjeti u toj kući.
Otišla je živjeti s bakom, preko puta avenije Creekmore.
To me usrećilo jer je bila bliže meni.
Katkad bi se Jenny noću iskrala i došla k meni
zato što se bojala. Čega, ne znam.
No mislim da se bojala bakina psa. Bio je zao.
Jenny i ja smo bili najbolji prijatelji u srednjoj školi.
-Hej, glupane! -Stani!
Trči, Forreste! Trči!
-Jesi li me čuo, glupane? -Trči, Forreste!
Upadaj! Hajde! Pobjeći će! Kreći!
Trči, Forreste! Trči!
Trči, Forreste!
Obično sam trčao da stignem kamo sam želio stići.
Nikad nisam mislio da ću time išta postići.
Tko je sad ovaj?
Forrest Gump, treneru. Lokalna budala.
I zamislite, upisao sam se i na fakultet.
-Forreste! Hajde, trči! -Dobro!
-Trči! -Trči, glupane!
Trči, glupane! Trči!
Nema glupljeg stvora, ali da je brz, brz je.
Možda je stvar u meni, ali fakultet me katkad zbunjivao.
Danas su savezne trupe
opkolile Sveučilište u Alabami.
Primljeno je dvoje crnaca,
ali tek nakon što je guverner George Wallace ispunio
svoju simboličnu prijetnju i blokirao vrata fakulteta.
Earle, što se događa?
Crna gamad bi se upisala.
Kad se crne mačke okupe na našem trijemu,
mama ih uvijek otjera metlom.
Ne mačke! Crnčuge, idiote! Žele ići s nama na faks.
S nama? Da?
Nakon što je guverner Wallace
ispunio svoju prijetnju i blokirao ulaz,
predsjednik Kennedy naredio je ministru obrane
da upotrijebi vojnu silu.
Ovo je snimka susreta generala Grahama,
zapovjednika nacionalne garde, i guvernera Wallacea.
Nacionalna garda je danas tu
u ime države Alabame, a njezini pripadnici žive s nama.
Oni su naša braća. Pobijedit ćemo u ovoj borbi
jer ukazujemo američkom narodu na opasnost
o kojoj smo mnogo puta govorili, a koja je danas toliko očita.
Opasnost od vojne diktature u ovoj zemlji.
I tako je dan završio.
Sveučilište u Alabami ukinulo je rasnu segregaciju,
a studenti Jimmy Hood i Vivian Malone
upisali su ljetni semestar.
Gospođice, ispala vam je knjiga.
Guverner Wallace održao je obećanje.
Svojom je nazočnošću na Sveučilištu pomogao da se svjetina...
-Nije li ono bio Gump? -Nemoguće.
Siguran sam da jest.
Nekoliko godina poslije, taj ljuti mali čovjek na vratima koledža
pomislio je da je dobra ideja kandidirati se za predsjednika.
Ali nekome se to nije svidjelo. No, nije umro.
-Stigao mi je autobus. -Je li to broj devet?
-Nije. To je broj četiri. -Uživao sam u razgovoru.
Sjećam se kad su pucali u Wallacea. Pohađala sam fakultet.
Jeste li pohađali ženski ili mješoviti, za cure i dečke?
Mješoviti.
Jenny je pohađala onaj koji ja nisam mogao. Bio je samo za cure.
Ali išao bih joj u posjet kad god sam mogao.
To boli.
Forreste, prestani! Prestani! Što radiš?
-Tukao te! -Nije! Stani tamo!
-Billy, oprosti. -Miči se od mene!
Nemoj biti takav... Billy, čekaj!
On ne zna drukčije!
Forreste, zašto si to učinio?
Donio sam ti bombonijeru. Oprosti.
Sad ću se vratiti na svoj fakultet.
Forreste...
Pogledaj se!
Hajde, dođi.
Je li ovo tvoja soba?
Maštaš li kad o tome što ćeš biti, Forreste?
Što ću biti? Neću li ja biti ja?
Bit ćeš. Uvijek. Ali drukčiji ti.
Znaš, ja želim biti slavna.
Želim biti pjevačica poput Joan Baez.
Želim biti na praznoj pozornici sa svojom gitarom i svojim glasom.
Samo ja.
I želim se približiti ljudima na osobnoj razini.
Reći im otvoreno ono što mislim.
Jesi li kad bio s curom, Forreste?
Stalno sjedim kraj njih na domaćinstvu.
Oprosti.
-U redu je. -Oprosti.
Sve je u redu.
-Sve je u redu. -Vrti mi se.
To ti se sigurno nikad nije dogodilo na domaćinstvu.
Ne, nije.
Zaprljao sam ogrtač tvoje cimerice.
Nema veze. Ionako je ne volim.
TRČI, FORRESTE
STANI, FORRESTE
Koledž je prohujao jer sam igrao američki nogomet.
Čak sam bio u reprezentaciji.
PARAMOUNT VIJESTI
Oni upoznaju predsjednika SAD-a.
Predsjednik Kennedy danas je primio nogometnu reprezentaciju
u Ovalnom uredu.
Ono što je najbolje kod predsjednika SAD-a je klopa.
Odvedu te u malu sobu
prepunu pića i hrane koju samo poželjeti možeš.
Ali, kao prvo, ja nisam bio gladan, nego žedan.
A kao drugo, sve je bilo badava. Sigurno sam popio 15 bočica soka.
Kakav je osjećaj biti u reprezentaciji?
Počašćen sam time, gospodine.
Kakav je osjećaj biti u reprezentaciji?
Izvrstan, gospodine.
Kakav je osjećaj biti u reprezentaciji?
Izvrstan, gospodine.
-Čestitam. Kako se vi osjećate? -Moram piškiti.
Mislim da je rekao da mora piškiti.
Poslije je netko bez ikakva razloga
ubio tog dobrog mladog predsjednika u autu.
A poslije su ubili i njegovog mlađeg brata,
ali u hotelskoj kuhinji.
Mora da je teško biti brat. Ja to ne bih znao.
Forrest Gump!
Možete li vjerovati
da sam nakon samo pet godina igranja američkog nogometa dobio diplomu?
Čestitam, sinko.
Mama je bila tako ponosna!
Forreste, tako se ponosim tobom. Ja ću ti to pridržati.
Čestitam, sinko.
Jesi li razmišljao o budućnosti?
Razmišljao?
ODLIČNE KARIJERE ZA MLADE
Zdravo, ja sam Forrest. Forrest Gump.
Jebe se svima tko si ti!
Ti ovdje nisi ni ušljiva gnjida!
Miči tu pedersku guzicu u autobus! Sad si u vojsci!
-Ovo je mjesto zauzeto. -Zauzeto.
Na početku mi se činilo da sam pogriješio.
Bio je tek prvi dan, a već su vikali na mene.
Sjedni ako hoćeš.
Nisam znao koga ću sresti ni što će me možda pitati.
Bio si na brodu za škampe?
Ne, ali bio sam na velikom.
Mislim na onaj za lov na škampe.
Lovim škampe cijeli život.
Počeo sam na ujakovom brodu kad mi je bilo devet godina.
Htio sam kupiti svoj brod kad su me pozvali u vojsku.
Pravo mi je ime Benjamin Buford Blue.
Ali svi me zovu Bubba. Isto kao onog bijelog rasističkog Južnjaka.
Zamisli!
Ja sam Forrest Gump. I zovu me Forrest Gump.
Bubba je bio iz Bayou La Batre u Alabami i mama mu je spremala škampe.
Isto kao što je i njezina mama spremala škampe,
a i mama njezine mame također je spremala škampe.
Bubbina je obitelj znala sve što se treba znati
o poslu sa škampima.
I ja znam sve što se treba znati o poslu sa škampima.
Bavit ću se tim čim izađem iz vojske.
Gump! Zašto si u vojsci?
Da slušam što mi kažete, naredniče!
Prokletstvo, Gump, pa ti si genijalac!
Nikad nisam čuo bolji odgovor!
Tvoj kvocijent inteligencije mora da je 160. Ti si pravi talent!
Slušajte, ljudi!
Iz nekog razloga savršeno sam se uklopio u vojsci.
I nije bilo teško.
Moraš samo uredno složiti krevet i sjetiti se da stojiš uspravno.
I na svako pitanje odgovaraš: Da, naredniče!
-Jasno? -Da, naredniče!
Samo vučeš mreže po dnu.
Dnevno možeš uloviti i do 50 kg škampa.
Ako sve ide dobro i dva muškarca love deset sati...
I kad uračunaš potrošeno gorivo...
-Gotovo, naredniče! -Gump!
Zašto si tako brzo sklopio pušku?
Jer ste mi vi rekli, naredniče?
Isuse Kriste! Ovo je novi rekord!
Da nam ne manjka vojnika,
preporučio bih te za časnika, vojniče Gump.
Jednoga ćeš dana postati general.
A sad rastavi tu pušku i nastavi s radom!
Kao što sam rekao, škampi su plodovi mora.
Možeš ih peći na roštilju, kuhati, pržiti, pirjati...
Imaš ražnjiće od škampa, škampe na kreolski,
škampe gumbo, pržene u tavi, pržene na ulju, na lešo...
Imaš ih s ananasom, s limunom, s kokosom,
s paprom, juhu od škampa, gulaš od škampa
salatu od škampa, škampe s krumpirom, hamburger od škampa, sendvič...
I to bi bilo sve.
Noću je u vojsci vrlo samotno.
Kad bismo ležali, meni bi nedostajala mama.
I Jenny.
Gump, vidi ove sise.
DJEVOJKE JUŽNE
Ispalo je da je Jenny upala u nevolju
jer se fotografirala u fakultetskom džemperu.
Zato su je izbacili s fakulteta.
No, to nije bilo tako loše
jer je neki tip, vlasnik kazališta u Memphisu u Tennesseeju,
vidio te slike i ponudio Jenny da pjeva kod njega.
Čim mi se ukazala prva prilika, otišao sam autobusom u Memphis
da vidim njezin nastup.
To je bila Amber, Amber Flame. Veliki pljesak za nju!
A sada uživajte u slušanju i gledanju,
izravno iz Hollywooda u Kaliforniji, naša bitnikica!
Veliki pljesak za preslatku Bobbie Dylon.
Ispunio joj se san. Postala je pjevačica.
-Hajde, dušo. Malo ih stresi! -Donesite harmoniku.
-Ovo nisu Popajeve avanture! -Imam ovdje nešto za tebe.
K vragu!
Hej, glupa budalo! Sad pjevam.
Paulie, dođi ovamo!
I šuti!
Forreste! Što ti tu radiš? Što radiš?
Što radiš, Forreste? Spusti me!
Ne možeš to stalno raditi, Forreste. Ne možeš me stalno spašavati!
-Htjeli su te zgrabiti. -Mnogi to pokušavaju.
Ne možeš to stalno raditi.
Ne mogu si pomoći. Volim te.
Forreste, ne znaš što je ljubav.
Sjećaš li se kad smo molili, Forreste?
Molili smo Boga da me pretvori u pticu, da mogu odletjeti.
Sjećam se.
Misliš da bih mogla poletjeti s ovog mosta?
Kako to misliš, Jenny?
Nema veze.
Moram otići odavde.
-Čekaj, Jenny. -Forreste, molim te, kloni me se!
Kloni me se, molim te.
-Hoćete li me povesti? -Kamo?
-Bilo kamo. -Upadaj!
Zbogom, Jenny.
Šalju me u Vijetnam.
To je druga zemlja.
Samo malo pričekajte.
Obećaj mi nešto.
Ako budeš u nevolji, ne glumi junaka.
-Samo trči, Forreste. Samo trči. -Dobro.
Jenny!
Stalno ću ti pisati.
I samo tako, nestala je.
Vrati mi se živ i zdrav, čuješ?
Rekli su nam da je Vijetnam nešto potpuno drukčije
od Sjedinjenih Američkih Država.
I osim limenki piva i roštilja, sve je bilo drukčije.
Kladim se da ima škampa u ovim vodama.
Kažu da su Vijetnamci izvrsni u lovu na škampe.
Kad pobijedimo u ratu i kad sve osvojimo,
dovest ćemo tu američke škampare i lovit ćemo škampe u ovim vodama.
Čitavo ćemo vrijeme samo loviti škampe.
-Vi ste zacijelo moji novaci. -Dobro jutro, gospodine.
Spustite ruke. Nemojte mi salutirati.
Snajperi su svugdje naokolo
i jedva čekaju da pogode časnika.
Ja sam poručnik Dan Taylor. Dobro došli u četvrti vod.
-Što ti je s usnicom? -Imam velike desni od rođenja.
Bilo bi ti bolje da ih zatvoriš. Zapet ćeš njima za žicu potezne mine.
Odakle ste, momci?
-Iz Alabame! -Blizanci ste?
Ne, nismo u rodu.
Ovdje nije ništa komplicirano. Držite se mene i učite
od onih koji su duže ovdje. I sve će biti u redu.
I po jednome se mrtav vojnik
razlikuje od živog. Po čarapama!
Nosite vojničke čarape. Neka vam noge budu suhe.
Kad ste u džungli, mijenjajte čarape kad god stanemo.
Mekong jede noge vojnika.
Naredniče Sims. Gdje je ono uže koje sam tražio da naručite?
-Tražio sam ga od nabave. -Zovi te ništarije ponovo...
Poručnik Dan znao je svoj posao. Bio sam sretan što ga imam.
Bio je iz obitelji koja je imala dugu vojničku tradiciju.
Netko iz njegove obitelji borio se i umro
u baš svakom američkom ratu.
K vragu! Isprašite te guzice! Hajde!
Moglo bi se reći da je imao dobre uzore.
Iz Arkansasa ste dečki, ha? Bio sam ja ondje.
Little Rock je lijep gradić.
A sad ostavite opremu i javite se naredniku voda.
Uzmite što vam treba.
Ako ste gladni, odresci se već tamo peku.
U ovom vodu imamo dvije zapovijedi. Prva: čuvajte noge.
Druga: ne glupirajte se da vas ne ubiju.
Nadam se da ga neću iznevjeriti.
Vidio sam mnogo prirode. Išli smo u duge šetnje.
I uvijek smo tražili nekog Charlieja.
-Stanite! -Stanite, momci!
Nije uvijek bilo zabavno.
Poručniku Danu uvijek je nešto bilo sumnjivo.
Ili kamen ili staza ili cesta... Pa bi nam rekao da legnemo i šutimo.
Lezite i šutite!
I mi smo slušali.
Ne znam baš mnogo ni o čemu,
ali mislim da su u tom ratu bili najbolji američki mladići.
Dallas iz Phoenixa.
Cleveland je bio iz Detroita.
Hej, Tex. Što se dovraga događa?
A Tex... Ne sjećam se otkud je bio.
Ah, ništa.
Četvrti vod, na noge!
Imate deset sekundi da dođete do te rijeke. Idemo!
-Jedan, dva, skači! -Požuri se! Malo živnite tamo!
U Vijetnamu je bilo dobro to što si uvijek imao kamo ići.
Eksploziv u rupu!
Gump, provjeri tu rupu.
I uvijek si imao što raditi.
U napad! Raširite se! Štiti mu leđa!
Jednog je dana počela kiša i nije stala četiri mjeseca.
Doživjeli smo sve vrste kiše koje postoje.
Sitnu, bockavu kišu i veliku debelu
te kišu koja pada postrance.
Katkad se čak činilo da kiši odozdo.
Kiša je padala i svaku noć.
-Hej, Forreste. -Hej, Bubba.
Naslonit ću se na tebe, a ti se nasloni na mene.
Tako nećemo spavati s glavama u blatu.
Znaš li zašto smo tako dobri partneri, Forreste?
Jer čuvamo jedan drugoga. Kao braća.
Hej, Forreste, razmišljao sam o nečemu.
Moram te pitati nešto važno.
Hoćeš li sa mnom u posao sa škampima?
-Dobro. -Čovječe, da ti kažem nešto.
Sve sam već riješio.
Toliko kila škampa da otplatimo brod,
toliko za gorivo. Živjet ćemo na brodu
da ne plaćamo stanarinu.
Zajedno ćemo raditi i sve ćemo dijeliti popola.
Kažem ti, 50-50. A još svi ti škampi koje ćemo pojesti...
To je dobra zamisao.
Bubba je imao dobru zamisao.
Čak sam i Jenny o tome pisao.
Slao sam joj pisma gotovo svaki dan.
Pisao sam joj što radim i pitao je što ona radi.
I pisao sam joj da uvijek mislim na nju.
I kako se unaprijed veselim njezinu pismu
koje mi može napisati kad ima vremena.
Uvijek sam joj javljao da sam dobro.
A svako bi pismo završio s: Voli te Forrest Gump.
Jednog smo dana šetali kao i uvijek
i odjednom... samo tako... kao da je netko isključio kišu.
I izašlo je sunce.
Zasjeda! U zaklon!
-Pogodi onu svinju! -Forreste, jesi dobro?
Strong Arm! Strong Arm!
-Imamo ranjenika! -Strong Arm, ovo je Leg Lima 6!
Prijam, Strong Arm! Pucaju na nas iz šumice kod Point Blue.
Point Blue! S kalašnjikovima i raketama! U teškom smo položaju!
-Zatajilo je oružje! -Prokletstvo!
Sredi tu pušku i pucaj po drveću!
U teškom smo položaju! Imamo ranjenika!
Moramo se povući prema plavoj liniji.
Povucite se! Povucite se!
-Forreste! Trči, Forreste! -Povlačimo se!
-Trči! Trči, čovječe! Trči! -Povuci se, Gump!
Trči! Prokletstvo! Trči!
I trčao sam i trčao baš kao što mi je Jenny rekla.
Brzo sam trčao i uskoro sam bio sam, što je bilo loše.
Bubba!
Bubba je bio moj najbolji prijatelj. Morao sam se uvjeriti da je dobro.
Gdje si, dovraga?
Bubba!
Tražeći Bubbu, našao sam momka koji je ležao na tlu.
Tex. Dobro.
Nisam ga mogao ostaviti onako samog i prestrašenog
pa sam ga pokupio i s njim otrčao na sigurno.
I svaki put kad sam se vraćao tražeći Bubbu,
netko bi vikao: Pomozi mi, Forreste, pomozi mi!
Dobro. Ovdje.
Nema problema. Samo lezi. Bit će sve u redu.
Sve sam se više bojao da nikad neću naći Bubbu.
Znam da je opasno! Posvuda su!
Šaljite nam avione i to odmah! Gotovo.
Poručniče Dan, Coleman je mrtav!
Znam da je mrtav! Ubili su mi cijeli vod!
K vragu! Što radiš? Ostavi me ovdje!
Bježi odavde! Ostavi me ovdje! Bježi!
Rekao sam, ostavi me ovdje! Prokletstvo!
Leg Lima 6, ovo je Strong Arm.
Avioni vam se približavaju. Gotovo.
Onda sam osjetio kao da me nešto ugrizlo.
Ugrizlo me!
Prokleta svinja!
Ne mogu ostaviti vod! Rekao sam ti da me tamo ostaviš, Gump.
Zaboravi mene, spašavaj sebe. Čuješ li ti mene?
Gump, spusti me i gubi se!
Nisam tražio da me spašavaš! Proklet bio!
-Kamo ćeš? -Po Bubbu!
Sad će napasti avionima.
Bacat će napalm na čitavo područje! Ostani tu! To je naredba!
Moram naći Bubbu!
Dobro sam, Forreste. Dobro sam.
-Bubba, ne. -Bit ću dobro.
Hajde. Hajde.
Dobro sam, Forreste.
Dobro sam.
Dajte dimne signale.
Da sam znao da će to biti zadnji puta da ja i Bubba razgovaramo,
rekao bih nešto pametnije.
-Hej, Bubba. -Hej, Forreste.
-Forreste, zašto se to dogodilo? -Ranjen si.
I Bubba je onda rekao nešto što nikad neću zaboraviti.
Hoću ići kući.
Bubba je bio moj najbolji prijatelj.
Čak sam i ja znao da je najbolji prijatelj rijetkost.
Bubba je trebao biti kapetan broda za lovljenje škampa,
a umjesto toga umro je kraj jedne rijeke u Vijetnamu.
I to je sve što ću o tome reći.
Ono je bio metak, zar ne?
-Metak? -Ono što vas je ugrizlo.
Da, gospodine. Ravno u stražnjicu.
Navodno je ta rana bila vrijedna milijun dolara...
No mora da je vojska sve zadržala
jer ja nisam vidio ni novčića.
Jedina ljepota ranjavanja u stražnjicu
je sladoled.
Dobivao sam ga na pretek. I zamislite,
kraj mene je ležao moj dobar prijatelj.
Poručniče Dan, donio sam vam sladoled.
Poručniče Dan, sladoled.
Vrijeme je za kupanje, poručniče.
Harper!
Cooper. Larson.
Webster. Gump.
-Gump! -Ja sam Forrest Gump.
Kyle. Nichols.
VRATITI POŠILJATELJU
McMill. Johnson.
Gump, kako možeš gledati to sranje? Ugasi to!
Gledate program američke vojske u Vijetnamu.
Ovo je šesti program, Ho-Ši-Min.
Bravo, Gump. Znaš igrati?
Hajde, pokazat ću ti.
Tajna ove igre je u tome da, ma što se dogodilo,
nikad, ali nikad, ne skidaš oči s loptice.
Evo.
Iz nekog razloga, ping-pong mi je išao kao od ruke.
Vidiš? Svaka budala zna igrati.
Igrao sam ga stalno.
Igrao sam ping-pong čak i onda kad nisam imao s kim igrati.
Govorili su da sam kao riba u vodi kad igram ping-pong,
što god to trebalo značiti.
Čak me i poručnik Dan dolazio gledati.
Toliko sam igrao ping-pong da sam igrao i u snu.
A sad me slušaj. Svima nam je predodređena sudbina.
Ništa se ne dogodi samo tako. Sve je dio plana.
Trebao sam poginuti sa svojim ljudima!
Sad sam samo običan bogalj bez nogu!
Pogledaj! Pogledaj me! Vidiš to?
Znaš li kako je to kad ne možeš hodati?
Znam, gospodine.
Čuješ li što sam rekao? Prevario si me! Postojala je moja sudbina.
Trebao sam umrijeti na bojišnici, odlikovan!
To je bila moja sudbina! A ti si mi je oduzeo!
Razumiješ li što govorim, Gump?
Ovo se nije trebalo dogoditi. Ne meni. Postojala je moja sudbina.
Bio sam poručnik Dan Taylor.
I još ste poručnik Dan.
Pogledaj me! Što ću sad?
Što ću sad?
Vojniče Gump?
-Da, gospodine! -Otpust.
Sinko, dobio si medalju časti.
Poručniče Dan? Žele mi dati med...
Gdje je poručnik Dan?
Poslali su ga kući.
Nakon dva tjedna napustio sam Vijetnam.
Svečanost je započela iskrenim govorom predsjednika
o potrebama zaoštravanja rata u Vijetnamu.
Predsjednik Johnson je dodijelio četiri medalje časti.
Amerika ti duguje veliku zahvalnost, sinko.
Čuo sam da si bio ranjen. Gdje?
U stražnjicu, gospodine.
To je sigurno bilo nešto posebno. Da mi je to vidjeti!
Dovraga, sinko!
Nakon toga mama je otišla u hotel i legla,
a ja sam otišao razgledati glavni grad naše zemlje.
Hilary! Ovdje su veterani. Što želite s njima učiniti?
Dobro da se mama odmarala
jer ulice su bile prepune ljudi
koji su gledali kipove i spomenike.
Neki su bili jako glasni i gurali su se.
Dobro, slijedite me! Idemo!
Kamo god sam išao, morao sam stajati u redu.
Hajde!
Dobar si što ovo činiš.
Dobro.
Neki je čovjek držao govor.
Iz nekog je razloga na sebi imao košulju od američke zastave.
I često je govorio onu prostu riječ na "J".
"J" ovo, "J" ono.
I kad je god rekao riječ sa "J", ljudi su klicali.
Dođi! Dođi ovamo, stari!
Dođi. Da, ti! Dođi. Pomakni se!
Hajde. Penji se tamo gore.
Pričaj nam malo o ratu.
-O ratu u Vijetnamu? -O ratu u jebenom Vijetnamu!
PODRŽITE NAŠE PROMETNICE
Dobro...
Samo sam jedno mogao reći o ratu u Vijetnamu.
Samo bi jedno mogao reći o ratu u Vijetnamu.
U Vijetnamu....
Što dovraga ra...
Razbit ću ti glavu, ti prokleta svinjo!
Isuse Kriste! Što su učinili?
Ne čujemo te!
Ne čujemo ništa!
Evo... Taj! Daj mi to!
Glasnije!
To je to.
I to je sve što vam mogu reći o tome.
Sve si dobro rekao. Istina.
-Kako se zoveš? -Zovem se Forrest. Forrest Gump.
-Forrest Gump. -Gump!
Jenny!
Hej!
Bio je to najsretniji trenutak u mom životu.
Jenny i ja opet smo bili ko dva lonca.
Pokazala mi je grad i upoznala me s novim prijateljima.
Spusti roletu i miči se od prozora.
Ne znaš da smo u ratu?
-On je cool. On je poput nas. -Da ti kažem o nama.
Naša je svrha da zaštitimo naše crne vođe
od rasnih napada murije!
Oni tuku naše vođe,
siluju naše žene i uništavaju našu crnačku zajednicu.
-Tko je taj ubojica djece? -Ovo je moj prijatelj. Forrest Gump.
Forrest, ovo je Wesley.
Wesley i ja živjeli smo zajedno u Berkeleyju.
On je predsjednik Studentskog pokreta za demokraciju.
Nudimo zaštitu i pomoć
svima koji je trebaju! Mi smo Crne pantere.
Protiv smo rata u Vijetnamu!
Protiv smo svakog rata gdje ginu crnci na prvoj crti bojišnice
za zemlju koja ih mrzi.
Mi smo protiv svakog rata gdje se bore crnci
s kojima se brutalno postupa i koje se ubija u njihovoj zajednici.
Mi smo protiv svih rasističkih i imperijalističkih činova...
Forreste! Prestani!
Nisam te trebao dovesti.
Trebao sam znati da će biti gužve.
Ne bi te smio tući, Jenny.
Dođi, Forreste.
Oprostite što sam se tukao na zabavi Crnih pantera.
On ne misli ništa loše kad nešto takvo učini.
Ja te nikad ne bih udario, Jenny.
-Znam da ne bi, Forreste. -Želio sam biti tvoj dečko.
Ova uniforma je ludnica, Forreste. Stvarno si zgodan u njoj.
-Znaš što? -Što?
Drago mi je što smo zajedno u glavnom gradu naše zemlje.
I meni, Forreste.
Šetali smo cijelu noć Jenny i ja. I samo smo razgovarali.
Ispričala mi je sve o svojim putovanjima.
I o tome kako je proširila obzorja
i naučila živjeti u skladu, što mora biti negdje na zapadu,
jer je uspjela stići sve do Kalifornije.
Hej! Želi li tko u San Francisco?
-Ja. -Super!
Bila je to posebna večer za nas dvoje.
Nisam htio da završi.
-Nemoj ići, Jenny. -Moram, Forreste.
Jenny? Malo sam izgubio kontrolu.
Zbog rata i one lažljive svinje Johnsona i...
Nikad ti ne bih naudio. To znaš.
Znaš li što ja mislim?
Mislim da bi se trebala vratiti kući u Greenbow u Alabamu!
Forreste, mi živimo različitim životima.
Želim da uzmeš ovo.
Forreste, ne mogu to uzeti.
Dobio sam je jer sam radio ono što si rekla.
-Zašto si tako dobar prema meni? -Ti si moja cura.
Uvijek ću biti tvoja cura.
I opet je nestala, samo tako. Otišla iz mog života.
Maleni korak za čovjeka, a veliki za čovječanstvo.
Mislio sam da se vraćam u Vijetnam, no odlučili su
da je najbolji način da se borim protiv komunista igrajući ping-pong.
Tako sam bio u specijalnim jedinicama i putovao po zemlji,
razveseljavao ranjene veterane i pokazivao im kako se igra ping-pong.
Bio sam tako dobar,
da je vojska odlučila da trebam biti u ping-pong reprezentaciji.
Mi smo bili prvi Amerikanci koji su posjetili Kinu
u milijun godina ili tako nešto.
Govorili su da je svjetski mir u našim rukama,
ali ja sam samo igrao ping-pong.
Kad sam se vratio kući, postao sam čuvena ličnost,
poznatija i od Popaja.
Evo ga, Forrest Gump.
-Forrest Gump, John Lennon. -Dobro došao kući.
Možete li nam reći kako je bilo u Kini?
U zemlji Kini ljudi nemaju gotovo ništa.
Nemaju ništa svoje?
I nikad ne idu u crkvu.
-Nema ni vjere? -Teško je to zamisliti.
Lako je ako pokušaš, Dick.
Nekoliko godina poslije, taj se mladić iz Engleske
vraćao kući da bi vidio svog sinčića i kad je davao autograme,
netko ga je bezrazložno ubio.
Tebi su dali medalju časti.
To je poručnik Dan.
Poručniče Dan!
Dali su ti medalju časti.
Da, gospodine. Svakako jesu.
Tebi su dali, tebi imbecilu, glupanu koji se pojavi na televiziji
i pravi budalu od sebe pred cijelom prokletom zemljom,
tebi su dali medalju časti.
Da, gospodine.
To je stvarno savršenstvo!
Tomu u prilog mogu samo jedno reći: Bog blagoslovio Ameriku.
Poručniče Dan!
Poručnik Dan je rekao da živi u hotelu.
Nije imao noge pa je vrijeme provodio jačajući ruke.
Skreni desno. Skreni desno!
Makni se već jednom!
Što radite u New Yorku, poručniče Dan?
Živim na državnoj sisi!
-Zar si slijep? Prolazim ovuda! -Makni se!
Ostao sam s poručnikom Danom preko blagdana.
Sretna Nova godina! Požurite se kući i Bog vas blagoslovio.
Jesi li našao Isusa, Gump?
Nisam znao da ga trebam tražiti, gospodine.
Bogalji iz društva veterana samo o tome govore.
Isus ovo, Isus ono. Jesam li ja našao Isusa?
Čak su mi poslali popa da sa mnom porazgovara.
Rekao mi je da Bog sluša, ali da moram pomoći sam sebi.
I ako ja sada prihvatim Isusa,
da ću hodati kraj njega u kraljevstvu nebeskom.
Jesi li me čuo?
Hodat ću kraj njega u kraljevstvu nebeskom.
Poljubi mi bogaljsku guzicu. Bog sluša? Kakva hrpa govana.
Ja idem u raj, poručniče Dan.
Dobro...
Prije nego što odeš, digni tu svoju guzicu
-i donesi nam još bocu rakije. -Da, gospodine.
Nalazimo se u 45. ulici u New Yorku na broju jedan, Astor Plaza.
Na tom mjestu je bio stari hotel Astor...
-Što se nalazi u Bayou La Batre? -Brodovi za lov na škampe.
Brodovi za lov na škampe? Koga zanimaju brodovi za škampe?
Ja ću kupiti brod čim skupim novac.
Obećao sam Bubbi u Vijetnamu
da ćemo biti partneri čim rat završi.
On bi bio kapetan, a ja bi bio prvi pomoćnik.
No on je sada mrtav pa ja moram biti kapetan.
Kapetan broda za lov na škampe.
Obećanje je obećanje, poručniče Dan.
Ovo morate čuti!
Vojnik Gump bit će kapetan broda za lov na škampe.
Reći ću ti nešto, morski vuče. Kad ti budeš kapetan,
ja ću ti biti prvi pomoćnik.
A ako ti ikad postaneš kapetan, ja ću postati astronaut!
Danny, zašto se žališ? Kako si?
-G. Brzonogi. Tvoj prijatelj? -Ja sam Forrest. Forrest Gump.
Ovo su Lukava Carla i Dugonoga Lenora.
Gdje si bio, medeni? Nisam te dugo vidjela.
Trebao si biti ovdje za Božić,
kad je Tommy sve častio pićem i sendvičima od puretine.
Imao sam društvo.
Bili smo tamo! Na Times Squareu.
Nije li Nova godina super? Možeš početi opet ispočetka.
Svi dobiju novu priliku.
To je smiješno. Kad sam se najbolje zabavljao,
počeo sam misliti o Jenny.
Pitao sam se kako ona provodi novogodišnju noć u Kaliforniji.
Devet, osam, sedam, šest,
pet, četiri, tri, dva, jedan! Sretna Nova godina!
Sretna Nova godina, poručniče Dan!
Što je s tobom, zar si glup? Što te muči?
Što mu je? Zar si izgubio pimpek u ratu?
-Je l' tvoj prijatelj glup? -Što si rekla?
Pitam je li ti prijatelj glup?
-Ne govori da je glup! -Hej, nemoj je naguravati!
Zaveži! Ne nazivaj ga glupim!
Zašto si se tako ražestio?
Pokupite svoje stvari i gubite se odavde!
Trebao bi biti u cirkusu. Baš si jadan!
Gubite se!
-Kretenu! -Gubitniče jedan. Nakazo jedna!
O, ne.
Žao mi je što sam vam upropastio novogodišnju zabavu, poručniče Dan.
Imala je okus po cigaretama.
Mislim da je poručnik Dan shvatio da neke stvari ne možeš promijeniti.
Nije volio da ga zovu bogaljem,
kao ni ja da me zovu glupim.
Sretna Nova godina, Gump.
Nixon je danas primio ping-pong reprezentaciju.
Ne biste vjerovali, ali nekoliko mjeseci poslije,
pozvali su mene i ping-pong ekipu u Bijelu kuću.
I tako sam išao onamo. Ponovo.
I ponovo sam sreo predsjednika Sjedinjenih Država.
Ovog puta nam nisu rezervirali sobe u otmjenom hotelu.
Je li ti lijepo u glavnome gradu, mladiću?
-Gdje ste odsjeli? -U hotelu Ebbott.
O, ne. Znam jedan bolji.
Potpuno je nov. Vrlo moderan. Moji će ljudi to riješiti.
-Osiguranje. -Da. Gospodine...
Možda želite poslati pazikuću u ured preko puta.
Nema svjetla pa vjerojatno traže ormarić s osiguračima,
a ja zbog bljeska njihovih baterija ne mogu spavati.
-Dobro, gospodine. Provjerit ću. -Hvala. Laku noć.
Zato dajem ostavku
s mjesta predsjednika sutra u podne.
Potpredsjednik Ford tada će položiti zakletvu i postati novi predsjednik.
-Forrest Gump. -Da, gospodine!
Imam tvoje papire za otpust iz vojske. Više nisi u vojsci.
Znači li to da ne mogu više igrati ping-pong?
Ne za vojsku.
I tako više nisam bio u vojsci Sjedinjenih Država.
Otišao sam kući.
-Vratio sam se, mama. -Znam. Znam.
Louise, on je ovdje.
Nisam znao da je mama imala posjetitelja svake vrste.
Bilo ih je svake vrste.
Svi žele da imaš njihovu opremu za ping-pong.
Jedan je ostavio ček na 25.000 dolara
ako kažeš da voliš igrati njihovim reketom.
Znaš da igram vlastitim reketom.
-Zdravo, gđice Louise. -Zdravo, Forrest.
Znam, ali radi se o 25.000 dolara, Forreste.
Mislim da bi trebao pokušati
pa ćeš vidjeti.
Mama je imala pravo. Čudno je kako sve sjedne na svoje mjesto.
Nisam kod kuće ostao dugo
zbog obećanja Bubbi, a ja uvijek pokušavam održati obećanje.
Otišao sam u Bayou La Batre da upoznam Bubbinu obitelj.
Jesi li lud ili samo glup?
-Glup si koliko si glup, gđo Blue. -Svakako.
I dakako, odao sam počast i samome Bubbi.
Hej, Bubba. Ja sam, Forrest Gump.
Sjećam se svega što si rekao i za sve sam se pobrinuo.
Imam 24.562,47 dolara.
Toliko mi je ostalo nakon šišanja, kupnje odijela
i otmjene večere s mamom.
Još sam kupio kartu za autobus i tri soka Dr Pepper.
Reci mi nešto. Jesi li ti glup?
Glup si koliko si glup.
To je sve što je ostalo nakon moje izjave:
Kad sam bio u Kini s američkom ping-pong reprezentacijom,
naprosto sam volio igrati ping-pong
sa svojim Flex-o-lite ping-pong reketom.
Svi znaju da to nije istina,
ali mama je rekla da ta mala laž neće nikog povrijediti.
Kako god bilo, sav novac ću potrošiti na benzin, užad,
nove mreže i potpuno nov brod za lov na škampe.
Bubba me uputio u sve čari lova na škampe,
ali znate što sam otkrio?
Lov na škampe je težak posao.
Uspio sam uhvatiti pet škampa.
Još dva i imat ćeš ih dovoljno za koktel.
Jesi li ikada razmišljao o tome kako da nazoveš taj brod?
Brod bez imena donosi nesreću.
Nikad prije nisam imenovao brod,
ali samo jedno ime mi se vrzmalo po glavi,
najljepše ime na cijelome svijetu.
Jenny mi se nije javljala, ali sam često mislio na nju.
Nadao sam se da je usrećuje ma što god radila.
Stalno sam mislio na Jenny.
Dan!
AMERICA NAŠA VRSTA MJESTA
Poručniče Dan, što vi ovdje radite?
Razmišljao sam o tome da isprobam svoje mornarske noge.
Pa vi nemate noge, poručniče Dan.
Da, svjestan sam toga. Napisao si mi pismo, idiote.
Dobro, dobro. Kapetan Forrest Gump. Morao sam to vidjeti vlastitim očima.
Rekao sam ti da ako ikad budeš kapetan broda za lov na škampe,
ja ću biti tvoj prvi pomoćnik. I evo me.
-Ja sam čovjek od riječi. -Dobro.
Ali nemoj misliti da ću te oslovljavati s "gospodine."
Ne, gospodine.
To je moj brod.
Imam osjećaj da ćemo pronaći škampe
ako krenemo istočno. Moraš skrenuti lijevo.
-Skreni lijevo! -Kojim putem?
Tamo! Oni su tamo!
-Uhvati kormilo i skreni lijevo. -U redu.
Gump, što radiš? Skreni lijevo! Lijevo!
Tamo ćemo pronaći naše škampe, sinko!
Tamo ćemo ih pronaći.
-Nema ih, poručniče Dan. -Priznajem, bio sam u krivu.
Na koji ćemo ih način pronaći?
Možda se možeš pomoliti za škampe.
I tako sam svake nedjelje išao u crkvu.
Ponekad bi išao i poručnik Dan, ali molitve bi prepuštao meni.
-Nema škampa. -Gdje je, dovraga, taj tvoj Bog?
Čudno je da je poručnik Dan to rekao, jer baš se tada Bog ukazao.
Nikada nećeš potopiti ovaj brod!
Ja sam se bojao, ali poručnik Dan je bio kao lud.
Dođi!
Ti to nazivaš olujom? Dođi, gade jedan!
Vrijeme je za obračun! Samo ti i ja! Ovdje sam! Dođi po mene!
Nikad nećeš uspjeti potopiti ovaj brod!
Uragan Carmen jučer je prošao ovuda
i uništio je gotovo sve na svome putu.
Kao i sva druga mjesta uz obalu,
Bayou La Batre i njegova industrija škampa
postali su žrtve uragana Carmen i potpuno su devastirani.
Vaš je reporter saznao
da je samo jedan brod uspio prebroditi oluju.
Louise. Louise, eno Forresta.
Nakon toga je bilo lako loviti škampe.
Ljudi su još uvijek trebali škampe za koktele,
roštilj i sve ostalo, a naš je brod jedini preostao.
Zato su dobivali samo Bubba-Gump škampe. Imali smo gomilu brodova.
Dvanaest brodova Jenny, veliko skladište...
Imali smo i kape s natpisom "Bubba-Gump".
Bubba-Gump škampi. Ime za kvalitetu.
Stanite, mladiću.
Želite mi reći da ste vi vlasnik Bubba-Gump korporacije?
Da. Mi imamo više novaca nego Davy Crockett.
Bože, naslušao sam se velikih laži u svome životu, ali ova je najveća.
Sjedili smo kraj milijunaša.
Ja mislim da je to bila doista lijepa priča,
a vi ste je ispričali s puno entuzijazma.
Želite li vidjeti kako izgleda poručnik Dan?
Da, svakako.
Evo ga. To je on.
Dozvolite mi da vam ispričam još nešto o poručniku Danu.
Nikad ti nisam zahvalio što si mi spasio život.
Nikad to nije stvarno rekao, ali mislim da se pomirio s Bogom.
Dvaput u 17 dana
predsjednik Ford uspio je izbjeći atentat.
-Baza zove Jenny 1. -Jenny 1. Prijam, Margo.
Forrest ima telefonski poziv.
Morat ćeš im reći da ga nazovu poslije.
-Ovog je trenutka nedostupan. -Njegova je mama bolesna.
-Gdje je mama? -Gore je.
Zdravo, Forreste.
-Vidjet ćemo se sutra. -Dobro.
Uspjeli smo te izravnati, zar ne?
-Što je, mama? -Umirem, Forreste.
Dođi, sjedni kraj mene.
-Zašto umireš, mama? -Vrijeme je. Došlo je moje vrijeme.
Nemoj se bojati, dušo.
Smrt je samo dio života. To nas sve jednom čeka.
Nisam znala, ali meni je bilo suđeno da budem tvoja mama.
-I dala sam sve od sebe. -Bila si dobra mama.
Ja vjerujem u to da je svatko krojač svoje sudbine.
Iskoristi kako najbolje znaš ono što ti je Bog dao.
Što je moja sudbina, mama?
To ćeš morati otkriti sam.
Život je kao bombonijera, Forreste.
Nikad ne znaš što ćeš dobiti.
Mama mi je uvijek znala sve objasniti tako da uspijem razumjeti.
Nedostajat ćeš mi, Forreste.
Bolovala je od raka i umrla je jednog utorka.
Kupio sam joj novi šešir s cvjetićima.
I to je sve ću o tome reći.
Zar niste rekli da čekate autobus broj sedam?
Uskoro će se pojaviti drugi.
Zato što sam bio nogometna zvijezda, ratni junak,
poznata ličnost, kapetan broda za lov na škampe
i diplomant, gradski oci Greenbowa u Alabami
odlučili su mi ponuditi dobar posao.
Zato se više nisam vratio da radim s poručnikom Danom,
a on se pobrinuo za moj Bubba-Gump novac.
Uložio ga je u neku tvrtku za proizvodnju voća.
Nazvao me je i rekao da više ne trebamo razmišljati o novcu,
a ja sam mu odgovorio: To je dobro. Jedna briga manje.
Mama je uvijek govorila da čovjeku treba onoliko koliko mu treba,
a ostalo je za pokazivanje.
Tako sam dao mnogo novaca crkvi.
I dao sam mnogo ribarskoj bolnici u Bayou La Batre.
Iako je Bubba bio mrtav, a poručnik je rekao da sam lud,
dao sam Bubbinoj mami Bubbin dio.
I znate što?
Ona više nije morala raditi ni u čijoj kuhinji.
To izvrsno miriši.
Zato što sam bio zilijunaš i zato što sam to volio raditi,
travu sam nastavio besplatno kositi.
No noću, kad nije bilo nikakva posla
i kad je kuća bila prazna, uvijek sam mislio na Jenny.
I onda se odjednom pojavila.
-Zdravo, Forreste. -Zdravo, Jenny.
Jenny se vratila i živjela je sa mnom.
Možda zato što nije imala kamo otići.
Ili zato što je bila umorna. Legla je
i spavala i spavala... Kao da godinama nije spavala.
Bilo je divno biti s njom.
Svakog smo dana išli u šetnju i ja sam stalno klepetao,
a ona je slušala o ping-pongu, škampima,
o mami i njezinom putu u raj. Samo sam ja govorio.
Jenny je uglavnom šutjela.
Kako si samo mogao?I
Pretpostavljam da katkad nema dovoljno kamenja.
Nikad nisam doznao zašto se vratila, ali nije me bilo ni briga.
Bilo je kao nekad. Opet smo bili kao dva lonca.
Svakog bih dana ubrao cvijeće i stavio ga u njezinu sobu.
A ona je meni dala najljepši dar na svijetu.
Te su samo za trčanje.
Čak me naučila plesati.
Bili smo poput prave obitelji, Jenny i ja...
I bilo je to najsretnije razdoblje mog života.
Ti ne gledaš? Idem u krevet.
Hoćeš li se udati za mene?
Bio bih dobar muž, Jenny.
Bio bi, Forreste.
Ali nećeš se udati za mene.
Ne želiš se oženiti mnome.
Zašto me ne voliš, Jenny?
Nisam pametan, ali znam što je ljubav.
Jenny...
Volim te, Forreste.
-Kamo vi to tako bježite? -Ne bježim.
I toga sam dana bez nekog razloga odlučio malo trčati.
Trčao sam do kraja ceste, a kad sam tamo stigao,
pomislio sam da mogu otrčati do kraja grada.
Predsjednik Carter, iscrpljen od vrućine...
A kad sam tamo stigao,
onda sam pomislio: Optrčat ću cijeli okrug Greenbow.
No kad sam već toliko trčao,
pomislio sam da onda mogu pretrčati i Alabamu.
I to sam i učinio, pretrčao sam Alabamu.
Bez nekog posebnog razloga nastavljao sam dalje.
Otrčao sam ravno do oceana.
YACHT CLUB - SPORTSKI RIBOLOV - BRODING - KAFEZI
Kad sam tamo došao, pomislio sam: Budući da sam već ovdje,
mogu i dalje nastaviti.
Kad sam došao do drugog oceana, pomislio sam: Kad sam već ovdje,
mogao bih se vratiti i nastaviti dalje.
Kad bih se umorio, spavao bih. Kad bih ogladnio, jeo bih.
Kad sam morao ići... Znate već... Išao sam.
-I samo ste trčali? -Da.
Često sam mislio na mamu, Bubbu i poručnika Dana.
Ali najviše na Jenny. Na nju sam često mislio.
Već više od dvije godine, čovjek imena Forrest Gump,
vrtlar iz Greenbowa u Alabami,
trči oko Amerike. Izvještava Charles Cooper.
Po četvrti puta oko Amerike,
Forrest Gump, vrtlar, danas će prijeći Mississippi.
-Vrag me odnio! Forreste! -Zašto trčite?
-Činite li to za mir u svijetu? -Za beskućnike?
-Za ženska prava? -Okoliš?
Nisu mogli vjerovati da bi netko trčao bez razloga.
-Zašto to radite? -Trči mi se.
Trčalo mi se.
Vi ste! Ne mogu vjerovati da ste to vi!
Iz nekog je razloga to što sam činio ljudima imalo smisla.
To je bilo poput alarma u mojoj glavi.
Rekao sam: Evo čovjeka koji je sve riješio.
Evo nekoga tko zna odgovor. Slijedit ću vas svakamo, g. Gump.
I tako sam dobio društvo.
A nakon toga još društva. A onda se pridružilo još više ljudi.
Netko mi je poslije rekao da im je to davalo nadu.
Ne bih znao ništa o tome, ali...
Neki su me pitali mogu li im pomoći.
Pitam se bi li mi mogao pomoći. Radim naljepnice za aute
i moram smisliti slogan, a kako si ti ljudima veliko nadahnuće,
tako sam mislio da bi mi možda mogao pomoći.
Upravo si ugazio u pseće govno!
-Događa se. -Što, govno?
Ponekad.
Poslije sam čuo da je tip
smislio slogan i obogatio se.
SRANJA SE DOGAĐAJU
Drugom zgodom, dok sam trčao,
čovjek, koji je izgubio sve u poslu s majicama,
htio je staviti sliku mog lica na jednu.
No nije znao crtati i nije imao fotoaparat.
Evo, obrišite se ovom. Nikome se ne sviđa boja.
Ugodan dan.
Poslije sam saznao da je čovjeku pala na pamet
ideja za majicu. I tako se obogatio.
Kao što sam rekao, imao sam veliko društvo.
Mama je uvijek govorila: Trebaš zaboraviti prošlost i krenuti dalje.
Mislim da sam baš zato trčao.
Trčao sam tri godine, dva mjeseca, 14 dana i 16 sati.
Tišina! Tišina! Nešto će reći.
Prilično sam umoran.
Mislim da ću sad otići kući.
A što da mi radimo?
I samo tako, iznenada, moji su dani trčanja završili.
Otišao sam kući u Alabamu.
Prije nekoliko trenutaka, u 14.25, kad je predsjednik Reagan odlazio,
nepoznati je atentator ispalio pet-šest metaka.
Predsjednik je pogođen u prsa...
Uzela sam poštu.
A onda, jednoga dana, kao grom iz vedra neba, Jennyno pismo.
Zvala me da je posjetim u Savannahu.
To upravo činim.
Vidjela me na TV-u dok sam trčao.
Moram ići autobusom devet u ul. Richmond.
Pa onda pješke do ulice Henry 1947. Stan četiri.
Ne morate ići autobusom.
Ulica Henry je samo nekoliko ulica dalje.
-Onuda? -Onuda.
Uživao sam u razgovoru.
Nadam se da će sve biti u redu!
Hej!
Forreste!
-Kako si? Uđi. -Dobio sam pismo.
-Baš sam se pitala. -Je li ovo tvoj stan?
Da. Sve je u neredu. Sad sam došla s posla.
Lijepo je. Imaš klimatizacijski uređaj.
-Hvala. -Malo sam pojeo.
Skupljala sam sve novinske članke o tebi.
SVIJET RUNERA ODLAZITE UDALJENOST
Dok si trčao.
GO-GO PLESAČICA KAŽE: FORRESTOVA SAM TAJNA LJUBAVNICA
Mnogo sam trčao. I dugo.
I ima...
Slušaj, Forreste, ne znam kako da ti kažem.
Htjela bih ti se ispričati za sve što sam ti učinila.
Dugo sam bila u komi i...
-Zdravo. -Zdravo.
-Ovo je stari prijatelj iz Alabame. -Drago mi je.
Idući tjedan mijenja mi se raspored, tako da mogu...
Nema problema. Žurim se. Zablokirala sam drugi auto.
Dobro. Hvala.
Ovo je moj jako dobar prijatelj, g. Gump. Pozdravi ga.
-Zdravo, g. Gump. -Zdravo.
-Smijem li sad gledati TV? -Da. Samo tiho.
-Pa ti si mama, Jenny. -Da, mama sam.
-On se zove Forrest. -Kao ja!
-Nazvala sam ga po njegovu ocu. -Ima i tatu koji se zove Forrest?
Ti si njegov tata, Forreste.
Forreste, pogledaj me. Pogledaj me, Forreste.
Ništa ne moraš učiniti. Nigdje nisi pogriješio. Dobro?
Nije li predivan?
Nikad nisam vidio ništa ljepše u životu.
Ali...
Je li pametan ili je...
Vrlo je pametan. Jedan od najpametnijih u razredu.
Slobodno razgovaraj s njim.
-Što gledaš? -Berta i Ernieja.
Forreste, bolesna sam.
Što ti je? Prehlađena si?
Imam nekakav virus. Liječnici ne znaju kakav
i ne mogu ništa učiniti.
Možeš poći sa mnom kući.
Ti i mali Forrest možete doći k meni u Greenbow.
Brinut ću se za tebe ako si bolesna.
Hoćeš li me oženiti?
Dobro.
Sjednite, molim.
Forreste, vrijeme je!
Zdravo. Kravata.
Poručnik Dan?
-Poručniče Dan! -Zdravo, Forreste.
Imate nove noge. Nove noge!
Da, imam nove noge. Izrada po mjeri.
Titan. Od toga rade svemirske brodove.
Čarobne noge.
Ovo je moja zaručnica Susan.
-Poručniče Dan! -Zdravo, Forreste.
-Poručniče Dan, ovo je moja Jenny. -Napokon. Drago mi je.
Uzimaš li ti, Forreste, Jenny za ženu?
Uzimaš li ti, Jenny, Forresta za muža?
Proglašavam vas mužem i ženom.
-Hej. -Zdravo.
Jesi li se bojao u Vijetnamu?
Jesam... Ne znam.
Katkad bi kiša prestala i vidjele bi se zvijezde.
Tada je bilo lijepo.
Kao kad sunce ode spavati u močvari.
Uvijek je bilo milijun iskrica na vodi.
Poput onog planinskog jezera. Bilo je tako jasno, Jenny.
Izgledalo je kao da su dva neba. Jedno nad drugim.
A onda u pustinji kad sunce izađe...
Nisam znao gdje prestaje nebo, a gdje počinje zemlja.
Bilo je predivno.
Da sam bar bila s tobom!
Bila si.
Volim te.
Umrla si jedne subote ujutro.
I smjestio sam te pod našim stablom.
A kuću tvoga oca dao sam sravniti sa zemljom.
Mama je uvijek govorila da je smrt dio života.
Da bar nije!
Malom je Forrestu dobro.
Uskoro će ponovo u školu.
Svaki dan spremam mu doručak, ručak i večeru.
Svaki se dan mora počešljati i oprati zube.
Učim ga igrati ping-pong. Stvarno je dobar.
Forreste, sad ti serviraš.
Često idemo u ribolov.
I svaku večer čitamo knjigu. Tako je pametan!
Ponosila bi se njime. Ja se ponosim.
Napisao ti je pismo.
Kaže da ga ne smijem pročitati
pa ću ti ga ostaviti tu.
MAMA
Ne znam je li mama imala pravo. Ili poručnik Dan.
Ne znam je li nam svima predodređena sudbina
ili samo lebdimo onako slučajno na povjetarcu.
Mislim da je možda i jedno i drugo.
Možda se sve to događa istodobno.
Nedostaješ mi, Jenny.
Ako išta trebaš, neću biti daleko.
Evo tvog autobusa.
Znam što je ovo!
Pokazat ću to u školi
jer je to baka čitala tebi.
Moja najdraža knjiga.
Hajde.
Nemoj...
-Htio sam ti reći da te volim. -I ja tebe volim, tata.
Bit ću ovdje kad se vratiš.
Znaš da je ovo je školski autobus, zar ne?
Naravno, a ti si Dorothy Harris. Ja sam Forrest Gump.