MIRACOLUL DE PE STRADA 34
COLE’S DĂINUIE!
CEL MAI VECHI MAGAZIN DIN NY REZISTĂ OFERTEI DE PRELUARE A ACŢIUNILOR
Întreabă-l!
- Uită-te la el, bunicule! Întreabă-l! - Ryan, ajunge.
Îmi cer scuze. El crede că sunteţi Moş Crăciun.
Chiar sunt.
- Crăciun fericit! - Crăciun fericit.
Fir-ar! Trebuia să-i cer autograful.
COLE’S CÂŞTIGĂ OFERTA PUBLICĂ
Care e problema?
Moşul tău poartă palton şi pălărie din fetru.
Acela nu e Moşul meu.
Bun! Deci întinzi biciul,
îl ridici cât mai sus şi-l plesneşti de nu se vede!
Lucrezi doar din încheietură.
E chiar simplu după ce prinzi mişcarea.
Acum, te invit să...
Gata, tataie. Hai!
- E rândul meu. Dă-mi biciul. - Ce-ai băut adineauri?
O tărie, să-mi ţină de cald. Dă-mi biciul!
- Eşti beat, domnule! - Da, iar tu eşti o pacoste.
- Dă-mi biciul. - Mai mare ruşinea!
Ai habar câţi copii te privesc acum, în timp ce te chercheleşti?
- Dă-mi biciul înapoi! - Cască urechile, flăcău.
Când îmbraci acest costum, reprezinţi ceva cu mare însemnătate
pentru milioane de oameni din întreaga lume!
Ţi-aş putea trece cu vederea haina lucrată de mântuială,
ba chiar şi barba grotescă!
Sau poate şi burta prost căptuşită!
Dar nu tolerez consumul de alcool în spaţiul public.
Ar trebui să-ţi fie ruşine!
- Cheamă cineva un poliţist? - Foarte bună idee!
- Domnule poliţist! - Ia stai puţin.
Doamnă Walker!
Avem nevoie de ajutorul dv.!
Dacă nu faceţi parte din paradă, reveniţi pe trotuar, cu restul lumii.
Vreau să discut cu cel responsabil, să-l înştiinţez de starea acestui beţiv.
- Pupa-m-ai în... - Nu! Uşurel!
Uşurel, tataie! Haideţi să ne răcorim niţel.
Omul ăla e un degenerat!
E timpul să urc în vechiul birou”!
- Să nu mă tragă curentul! - Să urmărim parada, vreţi?
Haideţi!
Acum, să mă aşez frumuşel.
- Dumnezeule... - Trebuie să-mi strâmtez costumul.
Să-i arăt moşului cum se face treaba!
Crăciun fericit şi noapte bună tuturor!
Domnule?
Domnule? Mă scuzaţi! Bună ziua. Sunt Dorey Walker.
Director de Proiecte Speciale la magazinul universal CF Cole’s.
Ce plăcere! Chiar vă căutam adineauri.
Sigur aţi văzut că Moşul dv. e cherchelit.
Ştiu. Ne-a creat o problemă teribilă!
Milioane de copii ne urmăresc aici şi la televizor.
Se aşteaptă să-l vadă pe Moş Crăciun, dar noi nu mai avem niciunul acum.
- Chiar e o problemă teribilă. - Ne ajutaţi dv.?
Vreţi să fiţi Moşul nostru?
- Eu? - Aveţi experienţă?
- Am puţină. - Grozav! Vă veţi descurca de minune.
- Nu aveţi niciun alt înlocuitor? - Domnule, parada a început deja.
Dacă ne refuzaţi, rămânem fără Moş la parada de Ziua Recunoştinţei.
Îmi acordaţi o clipă de gândire?
Nu vă bateţi capul! Doar... purtaţi-vă natural.
Acum, Dasher! Acum, Dancer! Acum, Prancer şi Vixen!
Acum, Comet! Acum, Cupid! Acum, Donner şi Blitzen!
Crăciun fericit!
Acest Moş Crăciun e fantastic!
- A semnat vreun contract? - Nu, n-am avut timp.
Myrna îl roagă să semneze după paradă.
Va completa actele de angajare şi va începe munca mâine-dimineaţă.
Dânsul a avut o singură doleanţă: să poarte costumul lui de Moş Crăciun.
- Are propriul lui costum? - Aşa se pare.
Dacă e urât, îl rugăm să poarte unul de-ale noastre.
- Plec acasă. - Nu urmăreşti restul paradei?
Nu, mulţumesc. Mi-a ajuns pe ziua de azi.
- Ne vedem mâine-dimineaţă. - Bine. Pa-pa!
Crăciun fericit!
Susan?
Mamă, sunt încă acasă la dl Bedford.
Urmărim parada pe fereastra lui.
Schimbă-te în ceva confortabil. Te aşteptăm!
PS: Dl Bedford a băgat curcanul la cuptor.
A zis c-ai uitat să-i coşi fundul. O să-i iasă umplutura!
Dar mi-a zis să nu spun nimic,
fiindcă el te iubeşte, vrea să te sărute
şi te consideră cea mai frumoasă femeie din lume!
Ştii cât costă să organizezi parada asta?
Un milion de dolari. Două milioane?
Un milion şase sute.
Şi probabil că e o mare greşeală, fiindcă cineva o să cumpere Cole’s
şi o să-l transforme într-un magazin de vechituri.
N-o să se întâmple asta. Două bănci au salvat magazinul.
Ai face bine să-ţi verifici sursele.
Dar Cole’s trebuie să le înapoieze banii cu dobândă.
Dacă n-au vânzare bună de Crăciun, pot să-şi ia gândul.
Ar trebui să-l rogi pe Moşul
să acorde magazinului un împrumut fără dobândă de Crăciun.
Ce glumă bună!
Dar s-ar putea întâmpla. Moş Crăciun face lucruri minunate.
Bryan, ştii ce? Eu ştiu.
- Ce ştii? - Secretul.
- Care secret? - Cel despre Moş Crăciun.
Ştiu de mult timp.
Nu există cu adevărat.
Cine spune asta?
Mama mea.
Bună. Cred că ai ceva ce-mi aparţine.
1,2 m înălţime, păr şaten, vorbeşte de parcă are 64 de ani?
- Bună! - Bună!
- Deci? Ce părere ai? - E frumoasă.
Da? A trecut Moş Crăciun pe aici?
Nu. Iar e Tony Falacchi?
- Nu, Tony a trebuit să plece. - S-a cherchelit?
- Da. - E din cauza presiunii.
Dar am găsit un domn
care seamănă leit cu Moşul.
Poate chiar el e.
Mai vii la cină?
- Mai sunt invitat? - Da.
Atunci, vin.
Scumpo, mergi să strângi camera video?
- O strâng eu. Tu uită-te în continuare. - Bine.
Las-o să admire toată parada, hai! Moşul încă n-a trecut pe aici.
De îndată ce Moşul trece pe aici, vreau să vii acasă, da?
Sigur. Atunci se termină parada, oricum.
Mai rămân doar băieţii care strâng balega de cal,
iar asta nu mă încântă deloc!
Bună ziua! Crăciun fericit!
Alo?
- Jack? - Da, domnule.
Urmăresc parada. Pare mai mare decât anul trecut.
Cam câţi oameni asistă?
Poliţia zice că sunt peste 1.000.000. Anul trecut, au fost vreo 750.000.
Roagă departamentul de marketing să ofere ceva gratuit.
Nu vreau oameni mâine-dimineaţă, în faţa magazinului Cole’s.
Regret să spun asta, dle Landbergh, dar...
Cole’s are un Moş straşnic anul ăsta.
Dacă eram mai naiv, băgam mâna-n foc că e chiar Moş Crăciun.
Să fii cu ochii-n patru, dle Duff.
Anacronismele astea sentimentale mărunte şi aparent nesemnificative
pot fi surprinzător de puternice.
Nu vreau să-mi strice planurile un babalâc în costum roşu.
Mă ocup eu, domnule.
La revedere!
Iată!
- O Zi a Recunoştinţei fericită! - O Zi a Recunoştinţei fericită!
O Zi a Recunoştinţei fericită!
E ca la televizor, doar că mi-ar trebui un frate şi un câine.
- Iar Bryan ar fi tatăl. - Domnul Bedford!
- A zis că pot să-l tutuiesc. - Dacă îţi dă voie şi mama ta.
Bine.
Bryan ar fi tatăl, iar tu, mama.
Ne-ar mai trebui ori un gras, care să ne gătească,
ori o vecină, care să fie mereu la noi.
Sună cam neinteresant. Nu mai bine schimbăm subiectul?
- Pentru bucătăreasă. - E un cuvânt prea mare.
Ba e cuvântul potrivit.
Legumele au fost comandate. La fel şi desertul.
- Îţi mulţumesc, Susan. - Cu plăcere.
Spunem rugăciunea în această casă?
Doar dacă sunt bunicii mei prezenţi.
Te superi dacă o spun eu? E o tradiţie pentru mine.
Bine.
Mulţumim pentru aceste bucate şi pentru prezenţa oamenilor iubiţi.
Ne rugăm ca aceste daruri, pe care le primim cu recunoştinţă,
să-i îndestuleze şi pe cei mai puţin norocoşi decât noi.
- Amin. - Amin.
- Bine. Să mâncăm! - Am robotit toată ziua.
Te-ai întrecut pe tine însăţi.
PISTOALE CU BOMBOANE GRATIS! DESCHIS
Ai un nume foarte frumos.
Una dintre zânele mele e măritată cu un flăcău pe nume Daniel.
Ştii ce îţi doreşti de Crăciun?
Da. Vreau o broască Peter Pollywog Patrol, care înoată şi se umflă.
Doamne! Sună grozav!
Poate mama să schimbe o vorbă cu Moşul, te rog?
Da, fireşte! Numai o clipă.
Nu mă faceţi să pic prost. Jucăria aia costă 70 de dolari!
El doar s-a uitat la ele.
Le găsiţi la 34,99 dolari, sunt reduse la Shopper’s Express.
Cu rabat de cinci dolari. E avantajos, nu-i aşa?
Da, mulţumesc.
Dar am o întrebare: de când îşi trimite Cole’s clienţii altundeva?
Nu contează de unde sunt jucăriile, câtă vreme copiii sunt fericiţi.
Sunt sigur că angajaţii acestui magazin sunt de acord cu mine.
Da, ăsta e spiritul. Mulţumesc, Moşule!
- Vă mulţumesc. - Crăciun fericit!
- Aşadar, tinere...
Dacă eşti un băiat foarte cuminte
şi o asculţi pe mama ta,
vei primi o broască Peter Pollywog de Crăciun.
- Pa, Moşule! - Pa-pa!
Pa-pa, Daniel! Crăciun fericit!
Haide, curaj!
Aşa. Haide, urcă pe genunchiul meu!
Ia să vedem! Cum te cheamă?
- Dv. sunteţi şeful? - Sunt managerul general al magazinului.
Copilul meu i-a cerut Moşului un pistol cu LED,
iar Moşul i-a zis că-i dăruieşte el unul.
Sper ca băiatului să-i placă. Le găsiţi lângă lift.
Şi costă 90 de dolari fără accesorii.
- Preţurile cresc. - Se pare că nu şi la Bargain Village.
Acolo, costă 52,50 cu tot cu baterii.
Mi-e greu să cred că există o asemenea diferenţă.
- Da. - De unde aveţi informaţia?
- De la Moşul dv. - Noi nu avem aşa ceva.
Dar, dacă ieşiţi din magazin şi faceţi dreapta,
- ...iar două străzi mai jos... - Poftim?
Moşul le spune tuturor de unde să cumpere cadouri.
Dacă nu aveţi ceva sau e prea scump aici,
el îndrumă oamenii spre magazine mai accesibile.
- Vorbiţi serios? - Absolut!
Mă scuzaţi o clipă, doamnă.
Spuneţi-i Moşului că eu am devenit clienta dv. fidelă.
O să-mi cumpăr aproape totul de-aici.
Orice magazin care pune părintele mai presus de bani de Crăciun
merită să-i fiu clientă.
Spuneţi-i dlui Cole să-i mărească salariul Moşului.
Bine. Dacă asta-ţi doreşti, asta primeşti.
Vrei să merg cu tine la director
şi să-i prezint o idee pe care ţi-a dat-o Moş Crăciun?
Dacă nu găsiţi un articol la noi,
vi-l găsim noi, chiar dacă trebuie să vă trimitem altundeva.”
Cum ţi se pare?
Mi se pare o metodă sigură de a da faliment.
Ştii casa de la ţară, unde pozăm pentru catalog?
- Voiai s-o cumperi? - Da.
Dacă ne iese figura, ne aşteaptă o primă.
- Şi dacă nu-i place ideea? - N-am pierdut nimic.
Dacă nu stimulăm vânzările, zburăm toţi, de la director la portar.
Să ne încercăm norocul.
Mie... îmi place.
E o idee îndrăzneaţă şi modernă.
O să-l scoată din minţi pe Victor Landbergh.
DACĂ NU-L AVEM ÎN MAGAZIN, ÎL GĂSIM NOI PENTRU DV.!
CUM A SCHIMBAT MOŞ CRĂCIUN
PLANUL DE AFACERI AL MAGAZINULUI COLE’S
De ce?
De ce nu v-aţi gândit voi la asta?
Dacă această campanie are succes, aşa cum bănuiesc eu,
Cole’s va face mulţi bani.
Cu cât fac ei mai mulţi bani, cu atât îmi va fi mai greu să-i cumpăr.
Vreau să îndreptăm situaţia.
Peste câteva minute, îl vei vedea şi tu pe Moş Crăciun. Aşteaptă aici!
Haide! Tu urmezi.
Pare un exerciţiu inutil, Bryan.
Ştiu. Dar, dacă tot suntem aici, nu strică să-l salutăm pe bătrân.
- Uită-te la el! - De ce?
Să spunem, de dragul discuţiei, că există un Moş Crăciun.
Şi că tu nu crezi în el.
Chiar vrei să rişti să nu primeşti nimic de Crăciun anul ăsta?
Nici anul trecut nu credeam în el
şi tot am primit tot ce i-am cerut mamei mele.
Da...
Ţi-au dat o acadea gratuită?
Încerc să-mi reduc consumul de zahăr.
- Poţi să mergi la Moşul. - Bine. Haide, curaj!
Mi-a părut bine.
- Pa-pa! - Pa-pa, dragă.
- Bună ziua, domnule. - Încântat de cunoştinţă.
Vrei să stai pe genunchiul meu?
Sus cu tine! E bine aşa.
- Cum te cheamă? - Susan Elizabeth Walker.
- Pe tine? - Pe mine?
Mi se spune în multe feluri.
Kris Kringle, Moş Crăciun, Părintele Crăciun, Sfântul Nicolae.
Dacă eram în Olanda, mi se spunea Sinterklaas.
Iar în Italia, La Befana.
Trebuie să vorbesc multe limbi, deoarece călătoresc mult, după cum ştii.
Asta e în rusă.
Asta e în swahili.
Mama mea e dna Walker.
E directoarea de evenimente speciale a magazinului.
Ea organizează parada.
Ştiu cum funcţionează totul. Tu eşti angajatul magazinului.
Într-adevăr.
Dar îţi joci foarte bine rolul.
- Mulţumesc. - Ţi-ai lipit bine barba.
Celorlalţi Moşi le atârnau bărbile, dar a ta pare adevărată.
Chiar e adevărată. Ia trage de ea!
Te-ai convins? Bun!
Acesta nu e un costum obişnuit de Moş Crăciun, nu-i aşa?
Nu, acesta e costumul adevărat.
- E foarte frumos. - Da, e încântător.
Are nasturi şi fir de aur. E la fel de adevărat ca mine.
- Întreabă-ţi tatăl dacă sunt adevărat. - Nu ştiu unde e.
- Păi e... - Acela e prietenul meu, dl Bedford.
Eu nu mai am tată.
- Ce vrei să-ţi aduc de Crăciun? - Nimic, mulţumesc.
- Nimic? - Mama mea îmi cumpără cadourile.
Dacă nu vreau ceva prea ridicol sau periculos...
Bună, mamă.
Bună dimineaţa, dnă Walker.
- ’Neaţa! Mă bucur să vă revăd. - Vă mulţumesc.
Susan, i-ai răpit suficient timp domnului.
E o coadă foarte lungă de clienţi, iar ei sunt pe primul loc.
- Mi-a părut bine, Susan. - Şi mie.
Pa!
- Sunt sceptice. - Observ.
Dacă era important pentru ea să-l întâlnească pe Moş Crăciun,
o duceam eu cu dragă inimă.
N-am considerat că ar fi greşit să salute un bătrân interesant.
Dar e greşit.
Eu i-am spus că nu există Moş Crăciun, dar tu ai adus-o aici,
să vadă mii de copii naivi
şi să cunoască un actor foarte bun,
cu o barbă adevărată şi un costum frumos,
aşezat strategic în centrul unei lumi fantastice a copiilor.
Aşadar, ea în ce să se încreadă?
În mit sau în mama ei?
Tocmai am cumpărat nişte vâsc.
Mergem la mine, să-l atârnăm?
Nu, nu prea cred.
Bine.
Sunt aici şi sunt dornic să te ajut. Nu trebuie decât să mă rogi.
De fapt, aş avea o rugăminte.
O duci tu acasă pe Susan?
Sigur.
LOCUL NAŞTERII: POLUL NORD
NUME: KRISS KRINGLE
N-am mai trecut să te văd fiindcă...
M-am angajat la Cole’s.
Trebuie doar să fiu eu însumi.
Poftim! Aşa.
- Foarte bine. - Mă scuzaţi!
- Bună seara! - Bună seara.
- Numele meu e Jack Duff. - Ce faceţi?
Foarte bine, mulţumesc. Iar ea e Alberta Leonard.
- Ce faceţi? - Îmi pare bine.
Mă bucur să vă cunosc. Eu sunt Kriss Kringle.
Dle Kringle, noi suntem de la magazinul Shopper’s Express.
Da! Voi aveţi broasca Peter Polliwog la reducere.
- Corect! - Da, aşa e.
Vrem ca dv. să fiţi Moşul nostru.
Avem peste 7.000 de magazine în toată lumea,
dar dv. aţi fi principalul nostru Moş Crăciun.
Regret să vă dezamăgesc, dar m-am angajat deja la Cole’s.
De fapt, am semnat un contract.
Mă scuzaţi, dar s-a făcut cam târziu.
Putem să vă conducem?
Sunteţi amabili, dar merg pe jos. Sigur nu e în drumul vostru.
Unde mergeţi?
Pe strada 114, la căminul de bătrâni Mount Carmel.
- Trecem chiar pe acolo. - E în drumul nostru.
Vă mulţumesc foarte mult. Pa-pa, Prancer!
Pa-pa, Dancer!
Spuneţi-mi, Moşule,
cum ajunge un om la toate casele din lume într-o singură noapte?
Da. Iritantă întrebare, nu-i aşa?
Dar, dacă ai putea să încetineşti timpul, astfel încât o secundă să devină un an,
un minut să devină un secol, iar o oră să devină un mileniu,
te-ai descurca foarte uşor, nu-i aşa?
Ţin minte că, în urmă cu un secol, înainte de explozia populaţiei,
îmi livram toate bunurile şi îmi rămânea suficient timp
pentru o cină târzie, un pui de somn
şi o partidă de golf cu Iepuraşul de Paşte.
El îşi petrece iernile în Noua Zeelandă.
Mulţumesc din suflet! Vă mulţumesc mult amândurora.
Vă urez Crăciun fericit, dră Leonard!
Crăciun fericit şi dv., dle Duff.
- Asemenea, domnule. - Mulţumesc mult. Noapte bună!
E nebun de legat!
Închipuie-ţi! Cole’s a angajat un ţăcănit.
Ar putea deveni o problemă pentru ei.
Ştiu la ce te referi.
Iepuraşul de Paşti!
COLE’S VĂ UREAZĂ CRĂCIUN FERICIT!
Nu crezi că e nebun, nu-i aşa?
El e convins că e Moş Crăciun. O crede cu desăvârşire.
Poate că de-aia e aşa de bun. Ce mai contează?
Ne-ai văzut încasările? Au crescut enorm.
Vânzările au crescut cu 70% faţă de Crăciunul trecut.
Într-o săptămână, compania a luat avânt.
Şi riscăm să ne prăbuşim la fel de repede dacă individul ăsta face vreo greşeală.
- Ce-ar putea să facă? - Nu ştiu.
Dar, dacă soarta întregii companii e în mâinile unui bătrân labil psihic,
cred că te grăbeşti să ne sărbătoreşti succesul.
Eu nu-mi fac griji.
Bună, micuţo. Ce faci?
Vino! Ia să vedem...
E surdă.
Nu-i nevoie să vorbiţi cu ea. Voia doar să vă vadă.
Vă mulţumesc.
Tu eşti...
...o domnişoară foarte frumoasă.
Cum te cheamă?
Sami? Ce nume frumos!
Ia zi-mi, ştii colindul Veseli Zurgălăi”?
Zurgălăi, zurgălăi, veseli zurgălăi
Se aud de prin câmpii Peste munţi şi văi
Foarte bine!
Dragă, ce ţi-ai dori de Crăciun?
O păpuşă... Şi un ursuleţ?
Le vei primi, Sami.
Îţi doresc un Crăciun fericit.
Da, dragă.
Vă mulţumesc!
Pa-pa!
De ce nu eşti în pat?
Mă frământă un gând şi nu pot să dorm.
- La ce te gândeşti? - La Moş Crăciun.
La dl Kringle? De ce, ce-i cu el?
A vorbit prin limbajul semnelor azi, cu o fetiţă.
Frumos din partea lui.
E ciudat cât de multe ştie despre jucării şi copii.
Vorbeşte rusă şi swahili.
Înseamnă că e om de carte.
Arată exact ca în pozele cu Moş Crăciun.
Da, ştiu. De aceea l-am ales.
Eşti sigură că nu e adevăratul Moş Crăciun?
Credeam c-am discutat despre asta.
Înţelegi care este rolul lui.
Dacă ne înşelăm? Am fi extrem de nepoliticoase.
Nu ne înşelăm, scumpo.
Dar toţi prietenii mei cred în Moş Crăciun.
Majoritatea copiilor de vârsta ta cred.
Eu de ce nu cred?
Fiindcă tu ştii adevărul,
iar adevărul e printre cele mai importante lucruri din lume.
E bine să ştii adevărul şi să fii mereu sinceră cu ceilalţi
şi, cel mai important, cu tine însăţi.
Iar credinţa în mituri şi fantezii
te face... nefericită.
Tu credeai în Moş Crăciun când erai de vârsta mea?
- Da. - Şi erai nefericită?
Când toate lucrurile în care credeam s-au dovedit a fi neadevărate,
da, am fost nefericită.
Am voie să-mi rezerv timp de gândire?
E obligatoriu să nu cred în Moş Crăciun?
Vino aici.
Ai dreptul să crezi orice îţi doreşti tu.
Ţi-am spus adevărul,
dar, dacă greşesc, o recunosc cu bucurie.
Uite cum facem!
Cere-i dlui Kringle ceva ce mie nu mi-ai cere niciodată.
Şi, dacă nu-l primeşti în dimineaţa de Crăciun,
o să ştii odată pentru totdeauna adevărul despre Moş Crăciun.
Isteaţă idee!
Îţi mulţumesc. Poţi că adormi acum?
- Da. - Da? Dă-mi un pupic.
Noapte bună.
- Te iubesc. - Şi eu te iubesc.
- Noapte bună. - Noapte bună.
RESTAURANT LUNA
Barman! Umple-mi paharul!
Îmi mai aduci o bere?
Cole’s, tu-le mama lor! Mi-au făcut figura.
Am făcut treabă bună pentru ei anul trecut,
iar anul ăsta, mi-au făcut vânt.
Deci te-au păcălit! Nu aveau motive să te concedieze.
Fufa aia care organizează parada în fiecare an
e o înfumurată cu creier de găină.
A luat un nebun de pe stradă şi l-a angajat în locul meu.
Un nebun? Povesteşte-mi despre el.
Despre moş? E un ţăcănit! Avem mii ca el în oraş.
Că bine zici!
Dar niciunul nu mi-a luat slujba până acum.
Tony, ai avut vreun contact cu moşul?
Contact? Babalâcul mi-a urcat în sanie, să se răţoiască la mine.
Deci a fost agresiv cu tine?
Avea un baston. A încercat să-mi dea cu el în cap!
- A încercat să te lovească? - Nu asta ţi-am spus?
Tony...
Asta o să te mai înveselească niţel.
Vreau să-mi faci o mică favoare.
La ce...
La ce favoare ne referim?
O să vezi.
Poartă-te natural. Nici nu te gândi la cameră!
- O să te descurci de minune. - Da.
Recunosc că nu înţeleg de ce îmi acordă lumea atâta atenţie.
E perioada sărbătorilor, iar tu eşti Moş Crăciun, nu?
Pentru unii, da. Pentru alţii, sunt doar un moş cu barbă albă.
Da, dar rămâi simbolul sărbătorilor.
Mă crezi un escroc, nu?
- E un cuvânt prea dur. - Dar nu crezi în mine.
Crăciunul e pentru copii.
Nici fiica ta nu crede în mine.
Nu mi se pare greşit să nu crezi într-un personaj
pe care mulţi îl consideră un rod al imaginaţiei.
Ba e greşit.
Nu sunt doar un personaj fantastic,
care poartă un costum fermecător şi împrăştie veselie în jur.
Eu sunt... un simbol.
Simbolizez abilitatea oamenilor
de a-şi înăbuşi pornirile egoiste şi nesuferite,
care ne guvernează mare parte din viaţă.
Dacă nu poţi să crezi,
dacă nu poţi să accepţi nimic de dragul credinţei,
eşti condamnată la o viaţă măcinată de îndoială.
Îmi placi foarte tare, dnă Walker. Eşti o femeie straşnică! Şi ştii ce?
Cred că vei reprezenta o speţă excelentă pentru mine.
Împreună cu fiica dumitale.
Dacă vă fac să credeţi în mine, înseamnă că mai am o speranţă.
Dacă nu... s-a isprăvit cu mine.
Mergem?
Cinci, patru, trei, doi, unu.
Sunt Kriss Kringle şi mă aflu la magazinul Cole’s, din New York City.
Bună dimineaţa, America!
Nu, timpul dlui Kringle este extrem de limitat.
Mă scuzaţi. Dl Bedford e pe linia trei.
Nu, nu acceptă şedinţe private!
Puteţi aştepta o clipă? Da, numai puţin.
Bună, Bryan! Vorbesc cu primăria. Ce s-a întâmplat?
Dacă găsesc o dădacă foarte bună pentru diseară,
ieşim la cumpărături şi la cină?
Nu ştiu sigur ce... Nu ştiu dacă Celia e liberă diseară.
Mă ocup eu. Ne vedem la ora 19:00?
Nu ştiu sigur ce...
Bine, rămâne la ora 19:00. Pa!
- Ăsta cine e? - Dancer.
E mai lent, vedeţi?
Abia mestecă. Bietul de el!
Bună seara, dnă Walker!
Bună seara, dle Kringle.
Nimeni de la şcoală n-o să mă creadă!
Cine e mai nimerit să stea cu copiii?
Da!
Frumos, nu-i aşa?
Trebuie să-ţi doreşti ceva de Crăciun!
Mă pricep să ţin secrete, să ştii.
Haide, spune-mi!
Ce e asta?
Doamne...
Asta îmi doresc de Crăciun.
O casă, un frate şi un tată.
E tot ce mi-am dorit vreodată.
Dacă chiar eşti Moş Crăciun, poţi să-mi îndeplineşti dorinţa.
Dacă nu, eşti doar un moşuleţ simpatic, cu barbă albă, cum spune mama mea.
Susan!
Dacă nu se îndeplinesc dorinţele tuturor copiilor,
nu înseamnă că Moş Crăciun nu există.
Mă gândeam eu c-o să spui asta.
Serios? Da. Ei bine...
- O casă e un lucru mare. - Şi foarte scump.
Iar pentru un copil, e nevoie de aproape un an să...
Nouă luni. Mai mult, dacă întârzie, sau mai puţin, dacă e prematur.
Corect. Iar un tată?
Nimeni nu poate dărui nimănui un tată.
Dacă Moş Crăciun poate face renii să zboare şi să coboare pe şemineuri,
să fabrice milioane de jucării şi să străbată lumea într-o noapte,
poate să dăruiască şi o casă, un frate şi un tată.
Nu-i aşa?
Aşa e, bănuiesc că ar putea.
Eu nu cred că voi primi vreodată lucrurile alea, aşa că nu contează.
Ei bine...
Îmi dai voie să păstrez imaginea asta?
- Sigur. - Noapte bună, îngeraş!
Noapte bună.
- Noapte bună, Susan. - Noapte bună, dle Kringle.
O familie de Crăciun? Nu prea cred.
Nu, serios! Adică...
- Vezi? N-a fost chiar aşa de rău. - M-am simţit minunat.
Trebuie să mai ieşi! Asta e problema. Să mai uiţi de muncă.
- Trebuia să te ascult mai devreme. - Să laşi totul şi să ieşi cu mine.
Dar înţelegi de ce n-am făcut-o.
Uneori, cred că înţeleg. Alteori, nu.
Eşti un bărbat foarte răbdător!
Majoritatea bărbaţilor dispar după câteva luni cu mine.
- Deci recunoşti că eşti dură cu bărbaţii? - Nu, nu sunt dură numai cu ei.
Da, recunosc! Sunt precaută.
N-am nevoie să fiu dezamăgită în acest moment al vieţii.
Vrei unul dintre cadouri mai devreme?
Ţi-am luat un cadou de Crăciun şi vreau să ţi-l dau.
- Ce e? - Îl vrei mai devreme?
Da.
Ce e?
Deschide-l.
E un inel de logodnă.
Dacă ţi-am oferit...
o falsă impresie a acestei relaţii,
îmi pare foarte rău.
Tu vorbeşti serios?
Ţi-am dat vreodată vreun semn că vreau să mă căsătoresc cu tine?
Nu.
Atunci, ce te-a apucat, să faci asemenea presupuneri?
M-am străduit din răsputeri să te fac fericită.
O iubesc pe fiica ta de parcă e a mea.
Te-am iubit fără să primesc nimic la schimb,
fără să-ţi cer niciodată nimic la schimb.
Mi-am pus încrederea în tine.
Dacă e adevărat...
eşti un prost.
- Bună seara. Un taxi, vă rog. - Desigur.
- Domnule Bedford! - Kriss.
Cum te-ai simţit ca dădacă?
A fost foarte plăcut.
- Susan e un copil bun. - Da, e încântătoare.
Cum a fost?
I-am oferit un inel de logodnă.
Nu prea i-a plăcut.
Nu ţi-oi fi ales momentul potrivit.
Deloc!
E o femeie tristă.
Mare păcat! E foarte blândă,
dar îşi controlează prea mult emoţiile.
Ceea ce ştiu despre Dorey e pus cap la cap
din fragmente rupte din zeci de conversaţii.
S-a măritat în facultate cu un alcoolic.
Imediat după naşterea lui Susan, el a dispărut fără urmă.
Ea e măcinată de amărăciune şi...
Partea rea e că-i face viaţa amară şi lui Susan.
Da, Susan e tare necăjită.
Dar am senzaţia că ea chiar vrea să creadă în mine, e fată bună!
Respectă dorinţele mamei ei, nu pot s-o învinuiesc.
Dar, desigur, dacă n-o pot convinge pe mamă,
n-am nicio speranţă s-o conving pe copilă.
Zâna Măseluţă mi-a spus asta.
Ţi-a sosit taxiul, Kriss.
M-am întrebat mereu ce le spun bărbaţii care înapoiază inele de logodnă
vânzătorilor de la bijuterie.
Acum, nu vreau să ştiu.
Sunt sigur că găseşti un bărbat norocos, căruia să i-l dăruieşti.
Foarte generos din partea ta,
dar cred că acest inel îi vine numai dnei Walker.
- Sigur găseşti pe cineva. - Îmi pare rău.
- Nu-i nimic, o să trec peste. - Şi Susan?
Ei bine, am aflat ce îţi doreşti de Crăciun.
Să văd ce pot face.
- Noapte bună. - Noapte bună.
Pa-pa!
Haide! E rândul tău. Curaj!
Bună!
- Ce-ţi doreşti de Crăciun? - O bicicletă.
Mă scuzaţi, domnule. Vă daţi deoparte? Evenimentul e pentru copii.
Ce ajutor bun” ai aici, Moşule!
Ea e cea care îţi pune... sufletul pe jar?
Copii, îl vedeţi pe domnul acela?
Nu e Moş Crăciun, de fapt.
Nici nu locuieşte la Polul Nord!
Locuieşte într-un cămin de bătrâni, pe strada 114.
Ştiţi ce este el?
Un ditamai escrocul!
E doar un escroc.
Alo, tembelule! Da, nebunule, tu.
De ce te îndeletniceşti cu de-astea la vârsta ta?
Eşti doar un nebun singuratic şi demn de milă?
Sau e ceva mai mult de-atât?
Ascunzi vreo latură mai întunecată?
Zi-mi drept, becisnic amărât! Ai o pasiune pentru cei mici?
Fiindcă numai la asta-s buni, aşa-i?
Opriţi-l pe acel bărbat! Repede!
Luaţi-i bastonul!
N-am vrut să-l rănesc. M-a hăituit, m-a provocat!
Poliţiei să-i explicaţi, domnule.
E grav rănit.
O clipă! Dv. sunteţi Moş Crăciunul magazinului Cole’s!
Moş Crăciunul magazinului Cole’s?
Mi-a spus cele mai teribile...
- La o parte! - Vă rugăm să ne însoţiţi.
S-a terminat spectacolul, oameni buni!
- Înapoi, vă rugăm! - Uşurel, domnule.
KRINGLE, ARESTAT
Mai bine scoateţi copiii din cameră înainte să vă citim următoarea ştire.
Se pare că cel mai vestit Moş Crăciun al New York-ului are apucături malefice.
Personajul central al evenimentului organizat de magazinul CF Cole’s
se află după gratii azi-dimineaţă.
Se discută înlocuirea dlui Kringle.
Purtătorul de cuvânt a declarat că, cel puţin pe ziua de azi,
nu va mai exista niciun Moş Crăciun în magazinul de pe strada 34.
...fără ca acesta să fie provocat şi l-a lovit în mod repetat cu un baston.
Poliţia a sosit în câteva clipe şi l-a arestat pe Kringle.
Dacă plănuiţi să vă duceţi copiii la magazin astăzi, luaţi aminte!
Nu va fi niciun Moş Crăciun în magazinul de pe strada 34.
Rivalii magazinului CF Cole’s se bucură în această dimineaţă.
MOŞ CRĂCIUNUL DE LA COLE’S A FOST ARESTAT
MOŞ CRĂCIUN”, ARESTAT
MOŞ CRĂCIUNUL MAGAZINULUI COLE’S A FOST ARESTAT ÎN NEW YORK
KRISS KRINGLE, ÎNTR-UN AZIL DIN NEW YORK
DA! EXISTĂ UN MOŞ CRĂCIUN LA SHOPPER’S EXPRESS
Nu sunt doar un personaj fantastic,
care poartă un costum fermecător şi împrăştie veselie în jur.
Eu sunt un simbol.
Simbolizez abilitatea oamenilor
de a-şi înăbuşi pornirile egoiste şi nesuferite,
care ne guvernează mare parte din viaţă.
Dacă nu poţi să accepţi nimic de dragul credinţei,
eşti condamnată la o viaţă măcinată de îndoială.
Fă-mi legătura cu Bryan Bedford.
- Bryan? - Ştiu, am citit ziarele.
Vreau să-l ajuţi.
E la Bellevue. Nu ştiu ce se întâmplă.
Dar e singur şi n-ar trebui să fie...
Care e poziţia magazinului? Avocaţii au vreo părere?
Nu e vorba de Cole’s, ci de un bărbat căruia i s-a făcut un rău foarte mare.
E un om de care ţie îţi pasă,
un om în care tu crezi.
RAPORT PSIHIATRIC
JUDECĂTORUL HENRY HARPER
Intră!
Domnule judecător, aveţi un moment pentru Ed Collins?
Trimite-l înăuntru!
Mersi.
Ce faci, Eddie? Cu ce te pot ajuta?
- Ce faceţi? - Bine.
V-am adus actele de internare ale lui Moş Crăciun.
- Doamne, ce şocant! - Presa e în culmea fericirii.
- Vârstă necunoscută”. E bătrân? - Foarte bătrân, domnule judecător.
- Trebuie să citesc tot raportul? - Nu, mergem la sigur.
Omul e sărit de pe fix! Noi vrem să terminăm rapid.
- Noi”? - Victor.
- Victor? - Landbergh.
- Da! - Semnaţi acolo.
Ei bine... Justiţia va trebui să prevaleze, desigur.
Desigur!
Da, justiţia va trebui să prevaleze. Ca de obicei!
Banii fac lumea să se învârtă, Eddie.
Într-adevăr, domnule judecător!
Apropo, dl Landbergh v-a transmis
că ştie prea bine de campania dv. de realegere din această primăvară.
Spune-i că m-aş bucura să am susţinerea lui.
Desigur.
Intră!
- Vă caută dl Bedford. - Cine?
Îl reprezintă pe dl Kringle.
Trimite-l înăuntru.
Domnule judecător, pare să existe o grabă nejustificată în acest caz.
Doresc, ca şi dv., să protejez drepturile clientului meu.
- Domnule procuror, dânsul e... - Bryan Bedford.
Ed Collins.
Dacă îmi îngăduiţi, solicit o audiere oficială, cu martori.
Dacă semnaţi actele de internare acum,
vin cu un mandat habeas corpus în această după-amiază.
Vom ţine o audiere.
- Joi dimineaţă, la ora 09:00? - Vă mulţumesc, domnule.
- Domnule Collins. - Domnule Bedford.
Parcă ziceai că bătrânul nu are avocat.
Ce mai contează? Va fi o audiere, nu un proces cu juraţi.
Dv. sunteţi singurul care trebuie convins.
O zi bună, domnule judecător.
Pot să vă spun ceva, domnule?
Eu nu cred. Bătrânul nu-i periculos!
O fi el puţin sărit de pe fix, dar nu e un tâlhar.
N-are decât să se creadă Moş Crăciun!
Bună, Kriss.
Bună ziua, dle Bedford.
Ce te-a scos din casă pe o vreme aşa de groaznică?
Un prieten la ananghie?
Ai picat intenţionat examenul psihiatric, nu-i aşa?
De ce aş face una ca asta?
Nu ştiu.
Poate că ai slujit destul oamenii.
Poate că ţi-au secătuit puterile.
Nu.
Atunci, de ce ai făcut-o? S-au retras acuzaţiile împotriva ta.
Bărbatul lovit n-a suferit nicio leziune.
Erai externat până acum dacă treceai examenul.
M-am făcut de ruşine.
Ţi-am citit declaraţia, Kriss.
Ţi-ai apărat onoarea, ai luptat pentru demnitatea copiilor.
Asta nu e ruşine, ci bună-cuviinţă.
Dacă sunt catalogat drept bătrân nebun, terfelesc reputaţia lui Moş Crăciun.
Nu e adevărat. Fără tine, nu există Moş Crăciun.
Tu eşti Moşul!
Nebun sau nu, internat sau nu, tot Moş Crăciun rămâi.
Numai dacă cei mici cred asta.
Şi în ce Moş Crăciun ar crede ei, până la urmă?
Nici nu mă mai pot privi.
Nu şi după întâmplarea de serile trecute.
Analizează puţin situaţia!
Un bărbat era prezent, să pozeze incidentul?
Bărbatul lovit era cel pe care l-ai înlocuit?
Poliţiştii mi-au povestit, Kriss. Ei cred în tine.
Mulţi oameni cred acum, dar şi mai mulţi vor crede când terminăm.
- Ce să terminăm? - Mergem în instanţă.
Avem audiere joi, să se decidă dacă se impune internarea.
Eu o să te apăr.
Împreună vom dovedi că tu eşti Moş Crăciun.
Sunt gata, domnule avocat.
Avem câteva zile să ne detaşăm de acest scandal
şi să ne relansăm campania publicitară.
Dnă Walker, suntem în şedinţă.
Tocmai v-am citit comunicatul de presă.
Sunteţi nişte laşi! Nu meritaţi să conduceţi magazinul.
Ai întrecut măsura, dnă Walker.
Am cheltuit o avere ca să demonstrăm că nouă ne pasă.
Dar de ce anume ne pasă?
De profit? De noi înşine? De slujbele noastre?
De ce nu de unul de-al nostru, care are nevoie de noi?
Eu ce să fac?
Kriss e perceput de lume ca un ţăcănit.
- E periculos. - Trebuie să schimbăm asta.
Dacă îi rămânem alături,
dacă sfidăm bârfele şi ziarele de scandal,
dacă susţinem adevărul, o să câştigăm.
Va compărea în instanţă cu cel mai bun avocat din oraş.
Iar el va dovedi că Kriss nu e nebun.
De dragul întregii companii,
cred că toţi ar trebui să decideţi...
dacă credeţi sau nu în Moş Crăciun.
DE LA COLE’S UN MESAJ DE LA DIRECTORU NOSTRU
...camera doi. Start!
În ultimii 75 de ani,
magazinul Cole’s l-a invitat pe Moş Crăciun
să întâmpine copiii newyorkezi în magazinul de pe strada 34.
Cole’s crede în Moş Crăciun.
Iar noi îl vom susţine.
Toată viaţa a slujit copiii şi familiile din New York şi din lume.
Vă invităm să vă alăturaţi nouă şi să vă puneţi o întrebare simplă.
Dv. credeţi în Moş Crăciun?
TEATRUL SHUBERT CREDE
NOI CREDEM!
FIERARII DE LA ORGANIZAŢIA SINDICALĂ 542 CRED
IRV ŞI JOANN CRED
CAMIONAGIII DE LA ORGANIZAŢIA SINDICALĂ 237 CRED
FUNCŢIONARII PUBLICI CRED!
GOOD YEAR NR. 1 ÎN ANVELOPE CREDE
REBECCA CREDE
NOI CREDEM
Cum te simţi?
Trebuie să mărturisesc că sunt puţin stânjenit.
Totul o să fie bine. Trebuie doar să spui adevărul.
Cine e individul în costum cenuşiu?
Acela e procurorul.
- Ar trebui să ştiu ceva despre el? - Da. Nu crede în Moş Crăciun.
Toată lumea în picioare!
Atenţie! Cei implicaţi în proces să facă un pas înainte.
Înaltul judecătorul Harper prezidează. Apropiaţi-vă şi veţi fi ascultaţi!
Puteţi să luaţi loc.
Onorată instanţă, aveţi actele de internare ale inculpatului pe birou.
Cu permisiunea dv., aş dori să chem primul martor.
Dle Kringle, vă invit în boxa martorilor.
E în regulă.
’Neaţa, domnule judecător.
Ce vă mai face nepotul?
La paradă! Credea că semăn cu Moş Crăciun.
Da!
Juraţi să spuneţi adevărul şi numai adevărul, aşa să vă ajute Dumnezeu?
Da. Nu pun mâna pe Biblie?
Nu, domnule.
Atunci, îmi pun mâna pe inimă. Jur.
- Jur! - Luaţi loc, vă rog.
Cum vă numiţi?
Îmi cer scuze! Nu m-am prezentat.
Dv. sunteţi dl Collins. Eu sunt Kriss Kringle.
Linişte!
- Kriss Kringle? - Da, ambele cu K.
Spuneţi-mi, dle Kringle, vă credeţi Moş Crăciun?
Mai eram aici dacă nu mă credeam?
Da” sau nu”, dle Kringle. Vă credeţi Moş Crăciun?
Da, desigur.
Moş Crăciun?
Nu mai am întrebări, domnule judecător.
Dle Bedford, doriţi un contrainterogatoriu?
Nu am întrebări, Onorată instanţă.
- Puteţi să coborâţi, dle Kringle. - Vă mulţumesc.
Dle Bedford, dată fiind declaraţia clientului dv.,
mai doriţi să-l apăraţi?
Da, Onorată instanţă. Îl invit pe primul martor în boxă.
PAGINI AURII MANHATTAN
- Cum te numeşti? - Daniel Lowry.
Ce ai primit anul trecut, de Crăciun, Daniel?
O bicicletă şi...
- Cine ţi-a dat bicicleta? - El.
- Cum îl cheamă? - Moş Crăciun.
- Eşti sigur că e Moş Crăciun? - Da.
- De unde ştii? - Seamănă cu Moş Crăciun.
Mai ai vreun motiv?
E foarte cumsecade şi lucrează la Cole’s. Şi are spiriduşi!
Spune-mi un lucru, Daniel.
Acel bărbat ar putea fi Moş Crăciun?
- Nu. - De ce nu?
Fiindcă Moş Crăciun nu-i morocănos.
Linişte!
Nu mai am întrebări.
Dle Collins, doriţi un contrainterogatoriu?
Nu, Onorată instanţă. N-am întrebări.
Merg la puşcărie acum?
Nu. Poţi să te întorci la locul tău.
Onorată instanţă, aş dori să-l chem pe următorul meu martor.
Dna Rebecca Collins.
Linişte!
Juraţi să spuneţi adevărul şi numai adevărul, aşa să vă ajute Dumnezeu?
- Da. - Luaţi loc, vă rog.
- Aveţi copii, dnă Collins? - Am doi.
- Câţi ani au? - Patru şi şapte ani.
- Ei cred în Moş Crăciun? - Obiecţie, Onorată instanţă!
Pe ce temei, dle Collins?
Ştiţi că martora e soţia mea.
Dl Bedford o hărţuieşte dinadins,
numai pentru a mă stânjeni şi a-mi expune intimitatea în instanţă.
Onorată instanţă, vreau doar să demonstrez
că dl Collins, ca mulţi alţi părinţi, şi-a învăţat copiii că există Moş Crăciun.
- Se respinge. Puteţi continua. - Vă mulţumesc, Onorată instanţă.
Dnă Collins, copiii dv. cred în Moş Crăciun?
Da.
Au ajuns singuri la această convingere sau le-a fost inculcată de o rudă?
A fost o rudă.
- Dv.? - Da.
Şi soţul dv.?
Da.
Soţul dv. le-a spus copiilor dv. că Moş Crăciun există?
Da.
Mai mult de o dată?
Da.
Dnă Collins, v-aţi dus copiii să vadă un Moş Crăciun anul acesta?
Da.
- Unde? - La Cole’s.
Deci copiii dv. l-au cunoscut pe dl Kringle?
Da.
- Şi l-au acceptat ca Moş Crăciun? - Da.
S-a pus problema autenticităţii dlui Kringle
înainte sau după ce copiii dv. l-au întâlnit?
Da, după.
Iar dv. aţi negat sau aţi confirmat
că dl Kringle e adevăratul Moş Crăciun?
Aţi depus un jurământ, dnă Collins.
De fapt, soţul meu le-a confirmat că bătrânul e adevăratul Moş Crăciun.
Nu mai am întrebări, Onorată instanţă. Vă mulţumesc, dnă Collins.
Crăciun fericit!
Dle Collins, doriţi să vă supuneţi soţia la contrainterogatoriu?
Obiecţie, Onorată instanţă! E irelevant şi fără însemnătate,
ca să nu mai spun că e absolut ridicol!
Dl Bedford batjocoreşte sala de judecată.
Nici măcar n-a demonstrat că există un Moş Crăciun.
Onorată instanţă, îl rog pe dl Collins să ne demonstreze el
că nu există Moş Crăciun.
Onorată instanţă, aş dori o amânare până mâine,
ca să mă pregătesc adecvat pentru provocarea dlui Bedford.
- Dle Bedford, aveţi obiecţii? - Nu, Onorată instanţă.
Şedinţa se suspendă până mâine-dimineaţă, la ora 09:00.
A picat! Ştiam că, dacă îl enervez, intră în ofensivă.
Nu putem demonstra în instanţă că Moş Crăciun există sau că tu eşti el.
Dar nu i-ai oferit dlui Collins ocazia să demonstreze că eu nu exist?
Exact! O să meargă prea departe.
Cea mai bună apărare e să-l lăsăm pe Collins să-şi sape singur groapa.
- Am înţeles. - Dar trebuie să-mi promiţi ceva.
- Vorbeşti numai cu acordul meu. - Îţi promit!
Bun. Să mergem!
Bună. Eu...
Voiam doar să-ţi mulţumesc pentru tot ce faci pentru Kriss.
Am fost în public. Nu ştiu dacă m-ai văzut.
- Mai e mult până departe. - Eu cred că o să reuşeşti.
Aşa sper.
Am câţiva aşi în mânecă.
Cât despre săptămâna trecută...
Îmi pare rău.
Îmi pare extrem de rău.
Doar că îmi era...
Frică?
Da.
N-a murit nimeni.
Păi...
Eu trebuie să plec. O iau pe Susan de la şcoală.
- Ce face? - Bine. Cred că... i-e dor de tine.
S-o saluţi din partea mea.
Într-adevăr, a fost!
Sfântul Nicolae, sau Moş Crăciun,
a fost episcop în secolul al IV-lea, în Myra, Lycia, Asia Mică.
Dr. Hunter, care e poziţia bisericii în ce-l priveşte pe Sfântul Nicolae?
E un sfânt recunoscut.
Da, dar nu-i aşa că, în 1969, Papa Paul al VI-lea
a eliminat celebrarea oficială a Zilei Sfântului Nicolae?
Aşa e. Au transformat-o în zi de comemorare opţională.
I-au redus importanţa!
Practic, biserica s-a îndepărtat de Sfântul Nicolae.
Nu se înţelege de la sine că s-au rupt
şi de imaginea derivată, diluată şi laică a lui Moş Crăciun?
Bănuiesc că da.
Vă mulţumesc, dr. Hunter.
Dar biserica n-a explicat clar ce...
Nu mai am întrebări.
Nu te nelinişti, Kriss. Doar încearcă să te necăjească.
Domnule colonel!
- Aţi fost vreodată la Polul Nord? - Da, domnule.
În 1972 şi în 1984.
- Aţi explorat regiunea? - Pe îndelete.
Aţi găsit urme de locuinţe?
- Ţarcuri, grajduri, ateliere? - Nu, domnule.
- Absolut nicio urmă? - Nu, domnule.
Domnule colonel, în opinia dv.,
ar fi posibil pentru un individ ca dl Kringle
să creeze în acea regiune ostilă o aşezare
suficient de mare ca să producă cel puţin o jucărie
pentru fiecare dintre cei 1,7 miliarde de copii ai Pământului?
Nu, domnule.
Dar domnul nu putea să-mi vadă atelierele! Sunt invizibile.
- Kriss, ia loc, te rog. - Dar dl Collins greşeşte cu desăvârşire.
Atelierele mele nu există în lumea fizică.
- Sunt în lumea visurilor! - Lasă-mă pe mine să fiu avocatul.
Am crezut mereu că acest fapt e înţeles pe deplin.
Onorată instanţă, cu permisiunea dv., aş dori să-mi chem următorul martor.
Dle Collins, ce e asta?
Acesta e un ren, Onorată instanţă.
Ştiu! Dar ce caută în sala mea de judecată?
Aş dori să-l vedem pe dl Kringle cum face renul să zboare.
Te ispiteşte.
Vrea să-ţi pierzi cumpătul şi să te porţi ca un nebun, nu uita.
Dle Kringle, aşteptăm.
Bună!
Mi-ar plăcea să-ţi fac pe plac, dle Collins,
dar nu-l pot face să zboare.
Mă gândeam eu.
Zboară numai în Ajunul Crăciunului!
Desigur, dle Kringle. Nu mai am întrebări, Onorată instanţă.
În acest caz, scoate cineva mart...
animalul din sala de judecată?
Onorată instanţă, statul New York nu doreşte
să distrugă un mit popular.
Dar acest caz nu e despre mitologie,
ci despre sănătatea mintală a acelui individ, Kriss Kringle.
Toţi cei prezenţi în această sală, dacă ar fi complet sinceri cu ei înşişi,
ar deduce, pe baza probelor, că dl Kringle este, din păcate, nebun.
Ca protector al legilor statului New York, ca cetăţean şi ca tată,
doresc ca dl Kringle, care se deghizează în Moş Crăciun,
un simbol al bunăvoinţei şi generozităţii,
...dar numai pentru a profita...
Nu e adevărat!
Onorată instanţă...
Dl Kringle se va abţine de la comentarii. Altfel, va fi scos din sala de judecată.
Ia loc. Ia loc, Kriss!
Onorată instanţă, nu ştiam
că magazinul Cole’s este asociaţie caritabilă.
În acest caz, sunt dispus să le cer scuze Curţii şi dlui Kringle.
Mă gândeam eu, Onorată instanţă.
Cum spuneam înainte să fiu nepoliticos întrerupt,
doresc, Onorată instanţă,
ca dl Kringle să fie plasat în grija statului,
pentru ca micuţii din New York să nu mai fie supuşi riscului.
Măgarule! Dl Kringle e cel mai drăguţ om din lume!
N-a făcut rău nimănui!
Linişte!
- Linişte! - Stai jos!
Linişte!
Nu mai am nimic de adăugat, Onorată instanţă.
Kriss, ia loc. Mai avem puţin.
E în regulă.
Dle Bedford!
Doriţi să faceţi o declaraţie de încheiere?
Onorată instanţă, mulţi oameni cred în dl Kringle.
Inclusiv milioane de copii.
Dacă vă pronunţaţi împotriva lui, nu distrugeţi credinţa oamenilor,
ci pe omul în care aceştia cred.
Dl Kringle nu-şi face griji pentru el. În caz contrar, nu se mai afla aici.
Se află în această poziţie regretabilă
fiindcă este dispus să se sacrifice pentru copii,
să le făurească în imaginaţie o lume mult mai bună
decât cea pe care le-o oferim noi.
Dacă aceasta e, după cum susţine dl Collins, o mascaradă,
dl Kringle este dornic să-şi sacrifice libertatea
pentru a menţine acea mascaradă,
să se supună judecăţii
pentru a proteja dreptul copiilor de a crede.
Dacă această instanţă decide
că dl Kringle nu e cine susţine că e şi că nu există Moş Crăciun,
rog instanţa să stabilească ce este mai rău.
O minciună care aşterne zâmbetul pe buze...
sau un adevăr care smulge lacrimi?
Nu mai am nimic de adăugat.
Îmi voi pronunţa sentinţa mâine, la ora 12:00.
Până atunci, şedinţa se suspendă.
- Domnule avocat... - Bună ziua, domnule judecător.
Îţi mulţumesc că m-ai aşteptat. Ia loc.
Cum de-am preluat acest caz?
Nu vreau să mă pronunţ împotriva clientului tău.
Dar, date fiind împrejurările, nu văd nicio altă posibilitate.
Un om care se crede altcineva este, prin definiţie, labil psihic.
Nu e periculos! Nu reprezintă o ameninţare!
Nu pot să urc în acea boxă, ca reprezentant al statului New York,
şi să afirm că există un Moş Crăciun.
Nu pot susţine asta!
Oricât de mult mi-aş dori.
Crede-mă, dle Bedford! Dacă aş putea, m-aş retrage din caz.
Îmi pare rău.
Totul se rezumă la bani, nu?
Ştiţi ce l-a distrus pe Kriss Kringle?
Puterea, lăcomia şi ăştia.
Furia şi acuzaţiile te pot alina pe tine, dar nu-l ajută pe dl Kringle.
N-are nevoie de un epilog amar de la avocatul lui.
Are nevoie de un miracol.
ÎN DUMNEZEU NE ÎNCREDEM
DISTRUGEREA LUI MOŞ CRĂCIUN, FĂCUTĂ PE BANII CONTRIBUABILILOR
MOŞ CRĂCIUN: PREA MULŢI NEBUNI ÎN SISTEMUL JUDICIAR?
MOŞUL S-A DUS PE COPCĂ?
ASTĂZI, LA PRÂNZ... MOŞUL ARE NEVOIE DE AJUTOR
Toată lumea în picioare!
Puteţi să luaţi loc.
După ce am auzit probele în cazul domnului Kriss Kringle,
eu, judecătorul Henry Harper, reprezentantul statului New York,
mă văd nevoit, din păcate, să hotărăsc astăzi,
24 decembrie din anul...
Pot să vă dau felicitarea de Crăciun?
Probabil că nu voi mai apuca să vă văd.
Doar dacă nu sunt arestată, ceea ce e foarte puţin probabil,
fiindcă e Ajunul Crăciunului, iar eu mă culc neobişnuit de devreme.
- Mulţumesc mult, domnişoară. - Cu mare plăcere.
Şi...
- Crăciun fericit. - Crăciun fericit şi dv.
Ce ai făcut?
CRĂCIUN FERICIT! SUSAN
Crăciun fericit!
N-o să mai am nevoie de asta.
Domnişoara de adineauri mi-a oferit o felicitare de Crăciun şi asta.
O bancnotă de un dolar.
O să i-o înapoiez numaidecât.
Dar, oferindu-mi această bancnotă, mi-a amintit
că este emisă de Trezoreria Statelor Unite
şi este susţinută de guvern şi de cetăţenii acestei ţări.
La o inspecţie a articolului,
observăm cuvintele În Dumnezeu ne încredem”.
Nu suntem aici să dovedim că Dumnezeu există,
ci că o fiinţă la fel de invizibilă şi de prezentă există.
Guvernul federal se încrede în Dumnezeu, bazându-se numai pe credinţă.
Voinţa oamenilor călăuzeşte guvernul.
Iar credinţa lor colectivă într-o fiinţă superioară
a oferit şi oferă temei pentru această inscripţie.
Dacă guvernul Statelor Unite îşi emite bancnotele
cu această declaraţie de încredere în Dumnezeu,
fără să pretindă probe materiale
privind existenţa sau neexistenţa unei fiinţe superioare,
atunci, statul New York,
printr-o manifestare similară a credinţei colective a poporului său,
poate accepta şi recunoaşte că Moş Crăciun există
şi sălăşluieşte în persoana lui Kriss Kringle!
Caz respins!
Caz respins! Moş Crăciun a câştigat!
Toate acuzaţiile au fost retrase. Kriss Kringle este liber.
- Aşa! - Da!
Aveai dreptate, Kriss. Copiii sunt cei mai importanţi.
- Felicitări, domnule avocat. - Mulţumesc.
- Crăciun fericit, dle Kringle! - Crăciun fericit, dle Collins!
Vă mulţumesc.
Copiii mei...
m-au rugat să vă amintesc să nu uitaţi să-i vizitaţi diseară.
N-o să uit, promit.
Locuim în Stamford, pe Brompton Road, nr. 3133.
E o casă mare şi albă.
Da, o ştiu bine.
Da... În fine, Crăciun fericit!
Dle Collins, sper că v-aţi demontat antena aia veche.
Mi-am agăţat pantalonii în ea anul trecut.
Mă scuzaţi, oameni buni!
Kriss, eşti liber.
I-ai făcut pe toţi să creadă în tine.
Nu pe toţi! Mai am câţiva oameni de convins.
- Pe cineva în mod special. - Mă scuzaţi!
- Bravo, Bryan! - Mă bucur pentru tine!
Mulţumesc mult, dnă Walker.
- Ai făcut o treabă grozavă, scumpo. - L-ai învăţat minte pe procuror.
Ea a fost salvarea noastră.
- Felicitări, Bryan. - Îţi mulţumesc, Dorey.
Crăciun fericit!
Şi ţie.
Noi ne retragem.
- Crăciun fericit şi mult noroc! - Crăciun fericit, dnă Walker.
Crăciun fericit şi ţie, domnişoară!
Şi îţi mulţumesc foarte mult.
Crăciun fericit, dle Kringle! Crăciun fericit, Bryan.
Dle Bedford!
Ne scuzaţi, vă rugăm.
Îţi mulţumesc mult încă o dată. N-o să te uit niciodată.
În toate călătoriile mele trecute, dar şi în cele ce vor veni,
nu voi găsi un prieten mai bun.
Îţi mulţumesc, Kriss.
Crăciun fericit!
Crăciun fericit şi ţie, Bryan.
Luăm împreună taxiul până acasă?
Acasă?
Nu astă-seară. Am niţică treabă.
Aşa e.
- Domnule Kringle! - Domnule Kringle!
MOŞUL TRĂIEŞTE! KRINGLE ÎNVINGE
O să plătesc cu vârf şi îndesat, aşa-i?
Am pierdut mai mult decât credeam că voi câştiga.
A fost multă presiune, domnule.
Cine ştia ce va face judecătorul,
confruntat cu ideea de a-l băga pe Moş Crăciun la balamuc?
El nu e Moş Crăciun.
Ce v-a apucat pe toţi?
Nu există Moş Crăciun!
EU CRED
NE ÎNTÂLNIM LA SF. FRANCISC, DUPĂ SLUJBA DE LA MIEZUL NOPŢII.
PENTRU BRYAN URGENT!
- Se căsătoreşte cineva? - Din câte ştiu eu, nu.
Tu ai aranjat asta?
Nu! Tu ai aranjat.
- Eu? - Nu tu?
- Nu. Nici tu? - Nici eu.
Ba da, ştiu sigur!
- Ba nu. - Ba da! Tu ai aranjat, nu?
Nu!
Părinte?
Sunteţi gata?
Pentru ce?
Să vă căsătoriţi!
Dumnezeule!
Am ceva să-ţi spun.
Ce ai primit de Crăciun?
Nu-mi pasă ce i-ai cerut dlui Kringle.
Susan, nu de aceea mergem la casă.
Mergem la casa din catalog, nu?
E casa pe care i-am spus c-o vreau.
I-am arătat o imagine cu ea,
iar el a luat-o şi a spus că mi-o va dărui.
O casă e un cadou scump, Susan.
Asta a spus şi dl Kringle.
Scumpo, mergem la casă fiindcă a nins.
E foarte drăguţ acolo.
Iar dl Shellhammer vrea să facă poze pentru următorul catalog de Crăciun.
Ceea ce mi se pare obraznic din partea lui! Doar e sărbătoare.
E doar o scuză.
Dl Kringle a aranjat totul.
Îmi pare foarte rău, mamă, dar te înşeli amarnic.
Ştiam eu!
- Unde e toată lumea? - Ai primit o primă.
- Cum adică? - E numele nostru pe poştă.
Am primit aseară un telefon de la dl Kringle,
care mi-a spus că tu şi soţul tău vă căutaţi o casă.
A fost chiar insistent!
V-aţi căsătorit?
- Da, aseară. - Nu-mi vine să cred!
Felicitări! Era ceva plănuit?
- Nu. - Nu-mi vine să cred!
Dl Kringle şi-ar fi dorit să fie aici, dar... e peste hotare.
Dl Kringle?
Casa se vinde complet mobilată. Sunt sigur că ţi-o permiţi acum.
Toţi am primit prime datorită ţie şi... dlui Kringle.
Ştiam eu...
Îţi mulţumesc! Donald...
Nu ştiu ce să spun. Poate doar... Crăciun fericit!
Crăciun fericit!
Pa-pa!
E casa pe care i-am cerut-o lui Kriss, iar el mi-a dăruit-o!
Mi-a dăruit şi un tată.
Îmi mai doresc ceva, dar bănuiesc că trebuie să aştept.
Dar o să mi-l dăruiască, nu?
Dacă Kriss ţi-a promis un lucru, sigur e deja pe drum.
Atunci, nu există îndoială! Există cu adevărat.
Merg să-mi văd noua cameră. Mă scuzaţi!
- Susan? - Da?
Ce i-ai mai cerut dlui Kringle?
Un frăţior. Pe curând!
Subtitrarea: Elena Mititelu