UN ALT KARATE KID
Și eu mă bucur să te văd.
Louisa. Frumoasă Louisa.
Deși multe dintre familiile noastre au fost închise în lagăre,
noi, japonezo-americanii, am luptat cu vitejie
pentru țară în al Doilea Război Mondial.
Am format o legătură specială de prietenie cu ofițerii albi
fiindcă ne-am dat seama că toți credeam în ideile care au stat la fondarea țării noastre.
În bătăliile din Italia și Franța
am devenit una dintre cele mai decorate unități ale armatei din cel de-al Doilea Război Mondial.
Azi președintele Statelor Unite
ne onorează oferind o distincție specială unității noastre.
Distincția va fi acceptată în numele nostru
de sergentul Ketsuke Miyagi
și de doamna Louisa Pierce, văduva locotenentului Jack Pierce.
Acești bărbați au fost soldați legendari într-un regiment de eroi.
Atențiune!
Străjeri! Steag.
Atențiune!
- Mai doriți cartofi, dle Miyagi? - Nu, mulțumesc, Louisa.
Lui Miyagi îi place orezul. Ții minte?
Îmi pare foarte rău că nepoata mea nu este aici să te cunoască.
Nu știu unde ar putea fi.
Julie, acesta este dl Miyagi. A fost prieten cu bunicul tău.
Bună.
Te rog să mă scuzi puțin.
Julie, vreau să vii să faci cunoștință cu dl Miyagi.
- Am făcut. Am spus „Bună”. - Vreau să vorbești cu el.
Tu l-ai invitat. Vorbește cu el.
- Ce faci? - Iau niște carne.
- De ce? - Pentru un prieten.
Pot să întreb care prieten?
Cum se face că de fiecare dată când mă întorc aici mă simt ca la poliție?
Vrei să-mi iei amprentele?
Îmi fac griji pentru tine. Asta-i tot. Trebuie să-mi spui ce vrei.
Tot ce vreau e să mă lași în pace.
Unde pleci? Susan!
Mă cheamă Julie. Pe mama o chema Susan.
Ea și tata au fost uciși într-un accident de mașină și sunt morți.
Așa că nu mai încerca să-i aduci înapoi.
Îmi pare rău că ai asistat la asta.
- E mereu atât furioasă. - Oricine își pierde părinții
...suferă enorm.
Suferința închisă în inimă devine furie multă.
Nu știu ce să mai fac.
Am sugestie.
Propun Louisa-san:
Udă florile!
Cum adică, flori?
Floare care nu e de aici.
Floare din grădina lui Miyagi.
California.
Bună, Angel.
Bună.
Ce faci?
Ce-ți face aripa?
E mai bine?
Hai aici. Poți veni la mine? Hai aici, sari în palma mea.
Bună fată. Hai la o plimbare, vrei?
Hai.
Iar m-am certat cu bunica astă seară.
Aș vrea ca părinții să fie încă aici.
Lucrurile n-ar mai fi atât de încurcate.
Știi,
dacă ar fi aflat că ești aici, te-ar fi luat.
N-ar fi groaznic?
Într-o colivie mică unde n-ai cunoaște pe nimeni.
- 5-40-4, cod 2. - Mergem să verificăm.
Larry, privește acolo, sus pe acoperiș.
Dacă nu a sărit încă, o arunc eu.
Mă întorc. Nu face zgomot. Bine?
- Ești bine? - Da, sunt bine.
- Crezi că e încă sus? - Habar n-am.
Ce a fost aia?
Fii atent!
Tu! Stai pe loc.
Am zis, stai pe loc! Poliția!
Stop!
Haide.
Julie.
Uite, am auzit discursul ăsta deja.
De ce nu-l înregistrezi ca să trec rapid peste părțile cunoscute?
Te iubesc, Julie și știu că și tu mă iubești.
Dar zilele astea ne purtăm de parcă ne-am urî reciproc.
Vorbitul nu pare să ne ajute. Doar înrăutățește situația.
Dl Miyagi m-a invitat să petrec ceva timp la casa lui din California.
Și el va sta aici și va avea grijă de tot cât lipsesc eu.
Julie.
Zona albă este numai pentru suirea și coborârea pasagerilor.
Parcarea interzisă.
Vă rugăm să nu lăsați bagaje nesupravegheate.
- Hamal, vă rog. - Da, dle?
Poftim.
Am... încercat uneori să vorbesc cu tine fără să mă înfurii.
Dar totul o ia razna și nu știu de ce.
Situația e încurcată și pentru mine.
Pa.
Bunica nici nu s-a suit încă în avion
și deja îi e dor de tine.
Ziua mea e peste două săptămâni. Cred că a uitat de ea.
Zi de naștere.
Zi foarte specială. Toți au zi de naștere.
Miyagi îți face cină specială. Bine?
Tempura.
Tempura, sukiyaki. Îți place?
Nu place. Bine.
Sushi. Sashimi.
Sashimi. Nu. Bine.
Miyagi știe. Hamburger teriyaki cu cartofi prăjiți.
Nu vreau o cină specială. Pot să-mi port singură de grijă.
Știu unde mă duc.
Bine. Și Miyagi știe unde te duci.
Duci la școală.
Miyagi te ia de aici după-amiază. Bine, Julie-san?
Du-te la ore. Hai!
Neața, Julie.
Nu. Fac rău la urechi.
Du-te naibii, Ned.
Te-aș pute duce la biroul directorului
să-ți fac probleme. Sau aș putea să te iau mâine seară
și să te duc pe chei.
Ai fost pe chei, nu-i așa, Julie?
- Fată drăguță ca tine. - Visează în continuare.
Majoritatea fetelor de la școala asta mă invită.
Ești norocoasă să primești o invitație.
Hai, Julie...
- ...știi ce urmează să se întâmple. - Dă-mi drumul.
Dacă începi să ieși cu mine și prietenii mei,
poți avea orice-ți dorești.
- Dă-mi drumul. - Ce se petrece, Ned?
Dle colonel Dugan.
Am prins-o pe domnișoară fumând.
Ce tot spui? Nu fumam.
Numele ei e Julie Pierce,
domnule.
În birou. Să mergem.
Ține-ți câinele în lesă.
Un membru al Alpha Elite a prins-o fumând în seră.
Pune-i dosarul în fișierul din mijloc.
Dacă eleva aceasta mai greșește, vreau să zboare de aici.
- Depinde ce regulă încalcă. - Nu.
Nu există a doua șansă.
Data viitoare, o dăm afară.
De acord.
Bine, domnișoară. Ai fost avertizată.
Acum du-te la ore.
E o școală mare. S-ar putea să mă rătăcesc.
McGowen, du eleva în clasă. Sala 238.
- Bună, eu sunt Eric. Cum te cheamă? - Du-te naibii.
„Du-te naibii”? Ce nume caraghios. E în chineză?
Nu te chinui, bine?
Ești doar alt ticălos care lucrează pentru col. Dugan.
Și ai o problemă cu asta?
Dacă stai pe lângă idioți, te molipsești de prostia lor.
Alpha Elite e ca o echipă de fotbal foarte bună.
- Pentru asta e celebră școala asta. - Exact.
Și tu crezi tot ce auzi?
Nu cred că te cheamă „Du-te naibii”.
Ne mai vedem.
TOALETĂ FETE
- McGowen, nu? - Da.
Dl colonel Dugan mi-a spus că ai condus-o pe Julie Pierce la ore.
Ceva probleme?
- Nu. - Nu? Bine.
Nu uita. E a mea.
E cineva acasă?
Julie.
Ce-ți face aripa?
E mai bine?
Ce cauți aici?
De unde ai vulturul?
A fost împușcată în aripă. Am găsit-o în iarbă lângă terenul de sport.
- Mușcă? - Da.
Da. Nu te apropia.
Ce e locul ăsta?
Unul dintre oamenii de serviciu creștea porumbei aici.
Da? Ce tare. Ai propria ta grădină zoologică.
E secretul meu, bine?
Nu mai este.
- Cum adică? - Cum adică?
Cum adică?
Dacă spui cuiva, o să ai probleme.
- Ce fel de probleme? - Păi, eu...
O să sun la Domino's Pizza.
Îi pun să-ți livreze 48 de pizze în toiul nopții.
Minunat. Ador pizza. Dar fără anșoa, bine?
Îți scriu numele în vestiarul fetelor.
Le spun tuturor că ai o boală ciudată.
Înseamnă că o să devin celebru, nu?
- Ai mașină? - Da.
Ce-ai zice dacă ți-aș turna un kilogram de zahăr în rezervor?
- Ești cam furioasă, nu? - Da!
- Îmi place asta. - Ce-o să faci în privința lui Angel?
Deci? Ce-o să faci?
Vezi tu.
În trecut
aveam inamici externi.
Acum dușmanii sunt în țara noastră,
în orașele noastre...
în școlile noastre.
La război trebuie să fii pregătit și apt să-ți distrugi dușmanul.
Școala voastră e curată și ordonată
pentru că sunteți pregătiți și apți să răspundeți cu toată forța.
Dacă vreun golan aduce spray-uri cu vopsea și face graffiti pe pereți,
noi îi vopsim ochii ca să vadă roșu.
Dacă un copil scapă un ambalaj de bomboană,
îl puneți să-l ridice și să-l mănânce.
- Ați înțeles? - Da, dle.
Sunteți pregătiți și apți
- ...să răspundeți cu toată forța? - Da, dle!
- Efort maxim? - Da, dle!
- Să vă atingeți limitele? - Da, dle!
Bine.
Acum, aceasta este o coridă, iar eu sunt taurul.
Scopul meu e să mă apăr.
Scopul vostru este să atacați.
Dați cea mai bună lovitură.
Adică orice e permis, dle col Dugan?
Încearcă orice vrei.
L-am prins. Loviți-l!
Ned.
- Foarte bine, Ned. - Dle!
Unde e McGowen?
McGowen, treci aici.
Ai o problemă?
Nu am. Voi lupta pentru familia mea. Voi lupta pentru mine.
Nu o să intervin ca să-mi arătați ce dur sunteți.
Atunci, poate ar trebui să lupți cu furie.
Da!
Așa mai merge.
Asta îmi place să văd.
Treci înapoi.
Cred că asta te-a făcut să te simți bărbat, nu?
Te-ai simțit bine?
Când inamicul e slăbit, atunci e momentul să-l distrugi.
Scuze.
Caut eleva numită Julie Pierce.
Cine naiba ești?
Numele meu Miyagi, prieten cu bunica elevei.
Nu-mi pasă nici dacă ești prieten cu papa.
Încalci proprietatea.
Mută-ți fundul de pe proprietatea școlii!
- Băiete, ești bine? - Da, sunt bine.
Și voi la ce vă uitați? Duceți-vă să dați niște ture.
Hai.
Ți-am zis să pleci.
Ai o problemă cu auzul?
Nu, aud bine.
Poate ai o problemă cu corpul ăsta bătrân care se șubrezește.
- Nu te miști prea repede. - Mă mișc îndeajuns de repede
- ...când e nevoie. - Ți-am zis să pleci.
Miyagi,
crescut în sat mic pe insula Okinawa.
Atunci
taur furios creștea pe pășune lângă sat.
Taur foarte rău. Fugărea copiii,
femei plecate la cumpărături, fermier, pe toată lumea.
Apoi într-o zi festival mare.
Toată lumea fericită.
Ce naiba vrei să zici?
În ziua aceea
taur rău devenit supă bună.
- I-ai zis lui Dugan de vultur? - Ai rămas ca să mă întrebi asta?
Dacă află cineva de Angel, o vor lua.
Așa îi spui, Angel? De unde știi că e fată?
- Răspunde la întrebare. - Scuze. Trebuie să plec.
Nu mă dau jos din mașină până nu-mi spui ce ai de gând să faci.
Bine. Cum vrei.
Îți place mașina mea?
E un Oldsmobile 442.
Am salvat-o de la fier vechi.
E doar o mașină.
„E doar o mașină?”
Michael Jordan doar joacă baschet?
Wayne Gretzky e doar un jucător de hochei?
Nu știu. E?
Nu, nu e. E minunat. La fel ca mașina asta.
- Unde te duci? - La muncă.
Ești mecanic de tren?
Paznic.
- Paznic? - Da.
Știi, bunicul meu era inginer la depoul ăsta.
Eu doar fugăresc șobolanii. Hai. Vreau să-ți arăt ceva.
De aici poți vedea până-n vârful lumii.
Hai sus.
De ce faci asta?
Pentru bani. Pentru ce altceva?
Tata ne-a părăsit acum șase ani.
O vreme ne-a trimis bani. Apoi a încetat.
Așa că a trebuit să mă angajez.
Nu știu. Poate s-a gândit că nu suntem prea importanți.
Nu contează. Oricum e doar temporar.
Mă duc la Academia Forțelor Aeriene. O să mă fac pilot de avioane de luptă.
Dugan a zis că o să fiu admis.
De asta te-ai înscris în grupul lui?
Da.
E o bătaie de cap dar...
Așa o să ajung în carlinga unui F-15.
Eu nu mă gândesc niciodată la viitor.
Sigur că te gândești.
Ce faci luna viitoare?
Nu știu.
- Ce faci săptămâna viitoare? - Nu-mi pasă.
Ce faci în următoarele cinci secunde?
Te pun să-mi promiți
că nu spui nimănui despre vultur.
Nu te teme.
Promite.
- Dacă e atât de important pentru tine... - Promite!
Bine.
Promit.
Sayonara. Ne mai auzim. Pa.
Julie-san. Bună.
Julie-san.
Cum a fost la școală?
Ce-ai pățit? Ești nebun?
Trebuie să bați la ușă înainte să intri în camera unei fete.
Îmi pare rău. Miyagi cere scuze. Scuze.
Îmi pare rău.
Bine, m-am îmbrăcat. Te poți uita acum.
Miyagi cere scuze. Vezi,
înainte
locuit cu un prieten, Daniel-san.
Daniel-san vine cameră Miyagi, Miyagi duce cameră Daniel-san.
Nicio problemă.
Băieți e mai ușor.
- Nu-i nimic, bine? - Bine.
Azi Miyagi mers să ia Julie-san de la școală,
dar tu nu acolo.
Am fost la depou să vorbesc cu un tip.
- Nicio problemă. - Și Miyagi vorbit cu oameni.
Profesorii tăi.
Adus acasă teme tu nu ai făcut de trei săptămâni.
Minunat. Poate le fac cândva.
Poate diseară.
Nu-mi da ordine.
Nu e ordin. E foarte mică rugăminte.
Ți-am zis dimineață. Știu ce vreau de la viață
și n-am nevoie de probleme la matematică să obțin ce vreau.
Julie-san,
ambiția fără știință
e ca barca pe uscat.
Las-o baltă. Am plecat.
Julie-san.
Vrei să nu te mai bagi în viața mea? Nu-mi mai spune ce să fac!
Nu încerc să-ți spun nimic. Încerc să te învăț ceva.
Să mă înveți? Uită-te la tine. Nici nu ești în stare să vorbești engleză!
- Îmi pare rău. Ești bine? - Sunt bine.
Ești bine? Îmi pare foarte rău.
A apărut din senin. N-am văzut-o.
- Tu nu rănită? - Am zis că sunt bine.
Uite. Îmi pare... Ascultă. Îmi pare foarte rău.
Trebuie să livrez pizza asta. Șeful îmi face zile fripte.
Și am probleme cu... Trebuie să plec. Scuze.
Sigur ești bine? Trebuie să plec. Îmi pare foarte rău.
Dă-i drumul.
Fă ce face bunica. Spune-mi că am făcut încă o greșeală.
„Julie, ești nesăbuită. Julie, iar ți-ai ieșit din minți.”
Julie-san, Miyagi nu are nevoie să zică nimic.
Te descurci foarte bine, mulțumesc.
Nu spui nimic?
Am întrebare mică.
- Unde învățat asta? - Să învăț ce?
Să sari în poziția tigrului când mașina aproape te-a lovit.
Nu predau așa ceva la ora de sport.
Nu știu despre ce vorbești.
Am reacționat doar.
Tata m-a învățat karate când eram mică.
Făceam asta în fiecare seară după școală.
Credea că e un joc.
Bunicul tău
salvat viață Miyagi
acum mult timp.
Era război.
Și Miyagi încercat să spună mulțumesc,
l-a învățat karate.
Îi plăcea mult karate.
El învățat pe tatăl tău.
Tatăl tău învățat pe tine.
Și apoi au murit.
Toți au murit.
Miyagi înțelege.
Și Miyagi avut părinți cândva.
Furia nu îi aduce înapoi.
Mama a fost o femeie frumoasă.
Când o priveam îmbrăcându-se pentru o petrecere,
credeam că arată ca o prințesă vrăjită.
Tata o iubea.
Era înțelept și amuzant și blând.
Nu-i corect că au murit.
Nu-i drept.
Moartea nu dreaptă cu nimeni.
Dar tot trebuie să ne trăim viețile.
Îi vedeam atât de bine în mintea mea,
atât de clar.
Acum am doar fotografiile astea.
Julie-san, părinții lăsat ție
mai mult decât fotografii.
Lăsat ție moștenire importantă.
- Ce moștenire? - Karate.
Ce-i așa special la asta?
Karate aici.
Dar de data asta tu prea mică să înțelegi
adevărata valoare la karate.
Știi, măcar o dată aș vrea să-mi dai un răspuns pe care să-l înțeleg.
Răspuns e important doar când pui întrebare corectă.
Exact despre asta vorbeam.
Cum au ajuns fardurile mele împrăștiate în toată baia?
Prea multe farduri.
Ce?
Baie are prea multe farduri.
Cum adică, prea multe farduri?
Nu există prea multe farduri.
- Julie-san, a devenit problemă când... - Problema sunt dinții mei.
Tocmai mi-am dat seama că nu se potrivesc cu nasul.
Dinți bine, nas bine.
Totul se potrivește bine.
M-am gândit la ce m-a învățat tata despre karate.
Crezi că m-aș descurca? Nu sunt prea puternică.
Multe tipuri de forță, Julie-san.
Mă gândeam că poate îmi dai câteva lecții
că dacă băieții lui Dugan mă hărțuiesc, să mă pot apăra singură.
Vrei o lecție?
- Tu plătești Miyagi. - Să te plătesc? Cu ce? Sunt falită.
Miyagi acceptă patru teme făcute pentru o lecție de karate.
- Exclus. - Exclus, nu învăț pe tine.
Bine.
Două lecții la mate pentru o lecție.
Două lecții la mate, una la istorie.
Bine, ne-am înțeles.
Să începem acum.
Bine. Întâi lustruim mașina.
Mâna asta pune ceara, mâna asta ia ceara. Vezi?
Las-o baltă. Nu lustruiesc mașina nimănui.
Întâi lustruim mașina, apoi reparăm motor.
Metoda nouă de karate. Foarte amuzantă.
Amuzantă? La centrul comercial e amuzant.
- Ai bani de benzină să mergi acolo? - Ți-am zis că sunt falită.
Atunci nu nevoie mers la centrul comercial.
Știi ce? Nu cred că te pricepi la fete.
Corect.
Miyagi are multe de învățat despre fete.
Mai ușor cu băieți.
Dle Miyagi!
Încă vreau să merg la centrul comercial.
M-am gândit că poate îmi împrumuți niște bani.
Nu nevoie împrumut bani.
Familie peste drum are trei băieți care au nevoie dădacă.
Miyagi le-a spus că tu foarte fericită accepți slujba.
Bună, eu sunt Julie.
Alo!
Da!
Ce faci aici?
Miyagi gândit copiii nu avut destule jucării, deci adus mai multe.
Mingi, disc zburător.
Numai bunătăți. Voi doar să vă distrați.
Să ne distrăm? Dle Miyagi, nu le trebuie mai multe jucării.
Le trebuie trei cămăși de forță pe măsura lor.
Soare e cald. Iarbă e verde.
- Ce? - Dacă azi Julie-san se enervează
...repetă cuvintele alea. Respiră adânc pe nas.
Soare e cald. Iarbă e verde.
Totul se rezolvă. Sayonara.
Soare e cald. Iarbă e verde.
Prindeți-o! Hai!
Hei!
Haideți!
- Mișcați! Hai! - Te-am prins!
Ai planificat totul.
Dădacă bun exercițiu pentru elev karate, Julie-san.
Și când învăț să sparg plăci și alte alea?
De ce spargi plăci?
Ce făcut ție plăcile?
Lucrurile alea nu te învață cum să controlezi furia, Julie-san.
Înțelegi?
Da.
Julie Pierce. Știam eu. Poliția a zis că a fost o fată. Să mergem.
Prindeți-o.
Julie, ce se petrece? Vrei să înveți ceva?
- Surpriză. - Unde te duci, Julie?
- Poate a uitat ceva în dulap. - Dă-mi drumul!
E bătăioasă.
Prindeți-o.
N-ai cale de scăpare, Julie.
Știu că ești aici, Julie.
Hai, Julie, nu sunt chiar așa rău.
Hai să stăm de vorbă.
Hai să ne împrietenim Julie.
Sper că nu te-am speriat, Julie.
N-am vrut.
Vreau doar să văd dacă reușim să ne rezolvăm problemele.
Chiar nu-mi place...
McGowen.
M-am gândit că poate putem
...discuta un pic.
Bună.
Trebuia să mă fi lăsat să te duc la...
E foarte drăguț la lumina lunii. Dar și așa e bine.
- Dă-mi drumul! - Uneori îmi place altfel.
Unde te duci, Julie?
Prinde-o. Bine?
Hai, băieți, mișcați!
- N-o lăsați să iasă din curte! - Bine.
Nu-o scăpați! Deschide poarta!
Ne vedem pe chei. Nu uita! Avem întâlnire.
Dle polițist, mă bucur că sunteți aici.
Deci ce făceai la școală la ora asta, Julie-san? Învățai?
- Încercam s-o hrănesc pe Angel. - Angel?
Mai bine te-ai purta ca un înger.
Angel e un vultur, dle Miyagi.
- Vultur? - Da.
E o poveste lungă.
Miyagi pregătit să asculte poveste lungă.
Urcă în mașină, te rog.
Ești supărat pe mine, nu?
Julie-san, încercat să protejeze vultur. Bine.
Dar trebuia să fi spus la Miyagi.
Dugan a vorbit cu directorul. M-au exmatriculat pentru două săptămâni.
Acum n-o să mai recuperez cu temele.
Poate ar trebui să renunț la școală...
Să renunț la viață.
De ce nu pot să mă închid în camera mea și să ascult muzică toată ziua?
Nu. Te rog.
Prea greu să audă Miyagi asta.
Am idee mai bună.
Mâine mergem loc special.
Mergem vizităm prieten vechi la Miyagi.
Julie!
- Bună, Eric. - Ce cauți aici?
S-a întâmplat ceva la școală. M-au suspendat pentru o vreme.
Plecăm din oraș pentru două săptămâni. Poți să hrănești tu vulturul în locul meu?
De ce ai fost suspendată?
Poveste lungă. Îți spun altă dată. Poți să hrănești vulturul?
Da. Nicio problemă.
Bine. Carne crudă o dată la două zile și să aibă apă în permanență.
O să-mi lipsești.
Ție o să-ți fie dor de mine?
- Poate. - Poate?
- Azi nu mă mulțumesc cu „poate”. - Ai grijă, Eric.
Răspunde-mi. O să-ți fie dor de mine?
- Nu dacă-ți rupi piciorul. - Nu ăsta e răspunsul pe care-l vreau.
- Eric! - Vreau un răspuns.
- Da. - Ce?
Da, o să-mi fie dor de tine.
Pa.
Julie-san, ia...
19 litri de benzină fără plumb și niște ciocolată cu migdale.
Bine.
- Bună. - Ce mai faci?
Îmi dai 19 litri de benzină fără plumb și niște ciocolată cu migdale, te rog?
- Ted, ce faci? - Nu fac nimic.
Bună, câine.
Joey.
Drăguț câine.
Cum ai făcut asta? Câinele se pregătea să mă atace.
- Orice e posibil dacă nu te temi. - Aș vrea să am curajul tău.
Aș vrea să am ciocolată cu migdale.
Le-am luat.
Ce naiba crezi că faci? Uită-te la câinele meu.
L-ai transformat într-o găină.
Uneori animalele au mai multă minte decât oamenii.
Da? Ai grijă ce spui, bătrâne.
- Hai să plecăm de aici. - Nu plecați nicăieri până nu vă las eu.
Dă drumul fetei.
- Ai grijă, Ted. - Ce vei face, bătrâne?
- Te bați? - Lupta nu bună.
Dle Miyagi!
Lupta nu bună.
- Cineva mereu suferă. - Bine. De acord.
A fost minunat, dle Miyagi.
Nu minunat.
Miyagi caută mereu să nu lupte.
Miyagi urăște să lupte. A fost ghinion.
Ghinion? Haide.
Nu te bucuri că l-ai snopit?
Nu vreau să snopesc nimic.
A fost ghinion că fundurile lor atașate la creiere mici.
Și acum, ce?
Acum așteptăm.
Julie-san.
Dle Miyagi!
Dle Miya...
Scuze.
Dle Miyagi.
S-a auzit un bubuit puternic și n-am putut să mai dorm.
Așa că...
m-am gândit să mergem să luăm micul dejun.
Pământul către Miyagi...
Răspundeți, dle Miyagi.
Bună dimineața, Julie-san.
Grădina cu pietre e un loc sacru.
E un exemplu al liniștii interioare.
Nisipul reprezintă oceanul.
Piatra mare, Japonia.
Piatra mică, Okinawa, unde născut Miyagi.
- Și? - Du-te și vizitează Japonia.
- Ce? - Grăbește-te, du-te pe stânca mare.
Bine, sunt pe Japonia.
Pot cumpăra un televizor dacă tot sunt aici?
Niciun televizor.
Întâi prefă-te că lovești în față adversarul...
sucește șoldul, întoarce-te, lovește, aterizează pe Okinawa.
- Pare greu. - Încearcă.
E imposibil.
Orice încerci prima dată imposibil, dar trebuie să încerci. Fă din nou.
E vreo șmecherie pe care n-am descoperit-o?
Roagă-te.
Să mă rog?
Minunat. Grozav. E de mare ajutor.
Foarte bine, Julie-san. Mai încearcă o dată.
Știi, când fata mică crește,
părinții spun mereu:
„Fii cuminte. Poartă rochie drăguță. Nu bate.”
Apoi când fată crește, de multe ori în situație periculoasă,
ea ezită.
Și atunci, când e voie?
- Adică, cum știi când să...? - Când te respecți pe tine însăți...
...respecți pe alții, găsești răspunsul.
Ce trebuie să facem aici? Întoarcem fân cu furca?
Julie-san trebuie să învețe să fie vigilentă.
Trebuie să știe tot timpul unde e problema.
Bine, sunt vigilentă.
Deschide ochii.
Am ochii deschiși deja. Ce vrei să fac?
Concentrează-te, Julie-san.
Ce foame-mi e! Aș putea să mănânc un mare și suculent...
Dle Miyagi?
Ce?
Care-i problema?
Ce-am făcut greșit?
Julie-san încercat să omoare gândac.
Ce? Tu n-ai încercat niciodată să omori un gândac?
Călugării de aici cred
că o acțiune negativă cauzează suferință și durere.
Prin urmare
între zidurile mănăstirii
nu se omoară nimic niciodată.
Ce regulă stupidă!
Unde te duci?
E stupid când găștile de cartier
se omoară între ele fără motiv.
E stupid când țările pornesc războaie.
Nu e stupid să respecți toate ființele vii.
Pun pariu că ai ucis un gândac.
Miyagi nu trăiește în mănăstire, Julie-san,
dar tot respectă toate ființele vii.
Atenție!
Înainte de a pleca din armată,
am învățat un lucru.
Când te lupți, trebuie să fii puternic.
- Eric McGowen? - Da.
- Privirea înainte. - E mama ta la telefon.
N-ai terminat aici, McGowen. Nu pleci de aici până nu te las eu.
Dacă pleci acum, poți să uiți
de recomandarea pentru Academia Forțelor Aeriene.
Ăsta-i sfârșitul, McGowen.
O să frigi burgeri pentru tot restul vieții.
- Mamă, ce s-a întâmplat? - Eric, sunt eu, Julie.
Julie. Ce se petrece?
Scuze că a trebuit să te sun la școală, dar nu au telefon acolo unde stau.
Am vrut să văd dacă Angel e bine.
Se simte singură. Cred că îi e dor de tine.
Sper că telefonul meu nu-ți creează probleme.
- Când te întorci? - Nu știu.
Ai face bine să te întorci repede. Bine?
Pe curând.
Îmi pare rău că am încercat să omor gândacul.
Uite.
Bine.
De data asta nu voi mai fi surprinsă.
E bine să aud asta, Julie-san.
Ești aici.
Știu că ești aici.
- Ești în alertă, Julie-san? - Complet.
- Pregătită să te aperi? - Nicio problemă.
Bine.
Atunci, apără-te legată la ochi.
Haide, dle Miyagi. Cum să opresc un atac dacă nu văd?
Îți folosești urechile, nasul, pielea, picioarele.
Învață să-ți folosești toate simțurile.
Am reușit. M-am concentrat! Complet!
Hei!
Deschide-ți simțurile mai larg, Julie-san.
Îmi pare rău. Credeam că dormiți.
Am plecat. Plec imediat.
Îmi pare rău, dle Miyagi.
Ce se petrece?
Nimic.
Doar călugări care se distrează.
Credeam că sunt lideri spirituali.
Să n-ai încredere într-un lider spiritual care nu știe să danseze.
Dle Miyagi, nu reușesc să fac asta.
Am încercat de o mie de ori.
Îți amintești ce spus eu prima dată când am făcut asta?
- Să mă rog? - Călugărița, insecta simbol,
...stă mereu într-un genunchi înainte să atace.
Da!
Da! Am reușit! Da!
Am reușit! Da!
Da!
Felicitări, Julie-san.
„Felicitări”? Doar atât ai de spus?
- Nu primesc o centură sau ceva? - Cumpără centură.
Nu. Adică o centură de karate.
- Centură maro, centură neagră. - De ce nevoie de centură?
- Ca să știe toți că sunt bună. - Tu știi tu bună.
Ăsta lucru important.
Haide. Chiar și Elvis Presley a primit centura neagră.
Împrumută de la Elvis data viitoare când îl vezi.
Pune ceara.
Ia ceara.
- Pune ceara. - Foarte bine, Julie-san.
Ia ceara.
Ratat loc.
Asta se cheamă joc de picioare kata.
Joc de picioare. Asta e.
Din nou.
Mâine mergem acasă.
E timpul de întors școală.
Da, știu.
Aș fi vrut să mănânce și călugării cu noi.
Mi-ar fi plăcut să le spun la revedere.
Călugării descoperit ceva despre Julie-san.
Cred că vor spună ceva la tine. Vino.
Bine, mărturisesc. Am ucis un păianjen în dormitor, dar a fost un accident.
L-am îngropat și am zis o mică rugăciune.
Minunat. E primul tort pe care-l mănânc cu bețișoare.
Suflă lumânare. Pune dorință.
Poate primești.
Călugării sunt de acord
să-i dea lui Julie-san o dorință și un cadou.
Dorința mea a fost să veniți să ne vizitați la Boston.
E dificil.
Noi nu am părăsit mănăstirea de mulți ani.
Dorință împlinită.
Acum primește cadou.
Cadoul tău e demonstrație de tir cu arcul de tip Zen.
Deci unde e ținta?
O privești.
Pardon?
Starețul va trage o săgeată
nu pentru puncte.
Dacă stăpânești lucrurile mici,
orice devine posibil.
Miyagi se oferă voluntar pentru această onoare.
Mulțumesc pentru săgeată.
Bună, Julie!
Bună dimineața, Julie. Bun venit înapoi.
Bună dimineața, dle Wilkes. Îmi pare rău pentru cele petrecute.
Cred că ai învățat ceva.
Ambiția fără știință e ca o barcă pe uscat.
Nu prea înțeleg răspunsul tău.
Răspunsul e important doar dacă pui întrebarea corectă.
- Bună. - Bună, Eric.
- Ce mai faci? - Minunat. Tu ce faci?
Bine. Bine-ai revenit.
Mersi.
Deci, spune-mi.
Unde ai fost?
Nu pot să-ți spun.
- Cum adică nu poți să-mi spui? - Nu m-ai crede niciodată.
N-am fost încă la Angel. Cum se simte?
- E bine. - Serios?
- Ne-am împrietenit. - Da?
- Vrei lapte? - Mersi.
Uite cine s-a întors la școală.
Se pare că Ned și prietenii lui sunt încă supărați pe mine.
Da, păi nu ești singura pe care-s supărați.
- Am plecat din grupul lui Dugan. - Ce-ai făcut?
Haide, îți povestesc eu.
Spune-mi de Academia Forțelor Aeriene.
Parcă Dugan te ajuta să fii admis.
N-am nevoie de Dugan. Mă descurc singur.
Le-a dat oamenilor atâtea ordine că până la urmă le-a prăjit creierul.
Vreau să fiu ca Angel.
Nu vreau să fiu cineva...
Unde e?
Era aici ieri. Am hrănit-o.
Avea o aripă ruptă.
- Nu putea să zboare. - Nu știu.
Ce s-a întâmplat, Julie?
- Ți-ai pierdut păsărica? - Ce-ai făcut cu ea?
Aia care nu poate să zboare?
Ar putea sfârși la tomberon.
- Ce, te crezi dur? - Mai dur ca tine.
Încetează, Eric. Nu face asta!
- Unde e vulturul? - Am chemat Protecția Animalelor, McGowen.
A venit un om și a pus-o într-o cușcă.
- Încetați. - Pun pariu că o s-o omoare
...și o s-o împăieze.
Da!
- Eric, încetează! - Haide!
Gata, Eric. Lasă-l în pace.
N-am terminat cu tine, McGowen.
Într-un fel sau altul
o să terminăm asta.
ADĂPOST DE ANIMALE
Bună.
Bună, Angel. Cum se poartă cu tine aici?
Angel e pregătită să zboare.
Imposibil, dle Miyagi. Are o aripă frântă.
Încearcă. Vezi ce se întâmplă.
Nu se va întâmpla nimic.
Angel decide, nu Julie-san.
Haide.
Ți-am spus, dle Miyagi, nu poate zbura. Are o aripă ruptă.
Nu știm asta încă.
Lasă vântul să atingă pasărea.
Dle Miyagi...
Julie-san, poate dacă tu crezi,
va crede și Angel.
Acum dă-i drumul.
Bine.
Zboară, Angel.
Ce s-a întâmplat, Angel? Ești liberă. Hai, zboară.
Uneori când trăiești prea mult în colivie,
lumea largă pare un loc foarte mare.
Ești puternică, Angel.
Știu că ești.
Zboară. Fii liberă.
Ai vindecat-o, dle Miyagi.
Nu, Angel vindecat singură.
Dar credința ta i-a dat curaj să zboare.
Hai. Mergem.
O să-mi fie foarte dor de Angel.
Vorbeam mult cu ea.
I-am spus tot.
Tu norocoasă...
Tu ai Angel ca să vorbești.
Ea nu răspuns înapoi.
Poate acum vorbești cu Miyagi
sau prietenul tău Eric.
Eric?
M-a invitat la bal. N-am știut ce să-i răspund.
Ce problemă? Tu nu placi băiat?
Da, îmi place de el.
Dar e o petrecere formală și eu nu am rochie.
Și chiar dacă m-aș duce,
probabil nu m-aș încadra în peisaj.
Ce se întâmplă dacă pun un vals de modă veche?
Eu nu știu să valsez.
Totul posibil, Julie-san.
Trebuie să recunosc totuși,
a fost drăguț că m-a invitat.
Vă pot ajuta, dle?
Da.
Vreau să cumpăr rochie.
Petrecere formală. Foarte important.
Sigur. Cum vedeți, avem multe stiluri.
Vă place croiala în A sau lungime trei sferturi?
Vă place cu umerii goi?
Miyagi place toate, dar rochie nu pentru mine.
Rochie pentru adolescentă.
Desigur. Ce fel de fată e?
E modernă sau conservatoare?
Putem încerca mătase satinată sau crêpe de Chine.
Fată lovește bine cu piciorul,
dar trebuie exerseze blocajul cu mâna.
Da, e de ajutor.
E înaltă?
Nu prea înaltă,
dar nici prea scundă.
Nu grasă.
Nu slabă. Zveltă.
Cam așa.
Bună, dle Miyagi.
Ce faci?
Azi exersăm karate în casă.
Aici, în salon?
Gata?
Sigur.
Azi Miyagi îți arată kata nouă.
Bine?
Întâi conduci cu piciorul stâng,
pumnul drept.
Bine.
Apoi Julie-san urmează.
Bine.
Pas lateral, pumn.
Pumn.
Pas. Picioarele apropiate.
Acum Miyagi mișcă, tu parezi.
Hai.
Picioare apropiate.
Din nou.
Parează.
Un moment.
Nu pot să cred. Dansez.
Unde ai învățat asta?
Miyagi inventat kata nouă numită „Vals Karate”.
De fapt, bunic la Julie-san învățat.
Eram în al Doilea Război Mondial, în Franța.
El spus Miyagi „Poți să dansezi.
Poți să lupți, poți să dansezi,
ai joc de picioare bun.”
Dar tot nu știu cu ce o să mă îmbrac.
A, da. Miyagi uitat ceva.
Tu stai, exersează. Eu întorc imediat.
Cadou cu întârziere de ziua ta de la Miyagi.
Dle Miyagi...
E minunată.
Miyagi vrea ca tu să mergi la petrecere.
De unde ai știut mărimea mea?
Asta fost parte foarte dificilă.
Păcat că n-ai avut niciodată o fiică, dle Miyagi.
Ai fi fost un tată bun.
Mulțumesc.
Un minut.
Ca părinte nou,
îmi acorzi acest dans?
Deci sună-l pe Eric,
spune-i că noi mergem la bal.
Cum adică „noi”?
Miyagi conduce mașină.
Dle Miyagi, nu merge așa.
Bine, atunci, dl Miyagi rămâne acasă.
Așteaptă ca părinte neliniștit.
Bine.
Bună.
Veniți.
Bună.
Eu sunt Eric. Am venit să o iau pe Julie Pierce.
Julie-san.
Bună.
Eu sunt Eric McGowen.
A, da. Onorat de cunoștință. Aici Miyagi.
O duc pe Julie la bal astă seară.
Da.
Bineînțeles, o aduci acasă înainte de ora 10:00.
Păi, vedeți, balul durează până la miezul nopții.
Așa că o aduc înapoi pe la ora 1.
Ce faci în ora suplimentară?
Păi...
Să fii respectuos cu ea.
Bineînțeles.
Voi fi respectuos cu ea timp de o oră.
Bine.
Julie-san, prieten Eric aici.
Poți intra, dle Miyagi.
Aș vrea ca părinții mei să vadă asta.
Părinții veghează.
Încă îmi amintesc ce mi-ai zis la mănăstire
legat de faptul că-i pot păstra în inima mea.
Așa poți iubi pe cineva chiar dacă nu e cu tine.
Părinții
foarte mândri.
Ca Miyagi.
Foarte fericit.
Julie-san, astă seară
ești femeie frumoasă.
Mulțumesc.
Du-te.
Distrează-te la bal.
Poate Miyagi petrece și el.
Duce călugări în oraș.
Ne vedem mai târziu.
- Cine sunt oamenii ăia? - Prieteni.
Îmi place de ei.
Și mie-mi place de ei.
Ce rochie drăguță!
Mai bine te uiți la drum, Eric.
Știi, arăți ca tine,
dar nu semeni cu tine.
- Sens unic. - Ești atât de frumoasă.
E stradă cu sens unic, Eric!
Chiar vreți să faceți asta?
Nu atinge mingea asta, bine? Mingea asta costă bani grei.
Scuze. Nu înțeleg engleză.
Uite, nici nu vorbi.
Care e problema?
Nu respira, nu mișca. Nu vreau să fiu distras.
Poate putem face un mic concurs.
Ce zici? Un dolar punctul?
O clipă.
Vă vine să credeți? Va fi floare la ureche.
Acceptăm concursul.
De ce țin ochii închiși?
Se cheamă Zen bowling.
Nu trebuie să vezi popicele,
trebuie doar să te gândești la țintă.
- Ce faci? - Nimic.
Îmi pare rău.
Pentru ce?
Că ți-am creat probleme cu Ned și prietenii lui.
Meriți.
Da!
Priviți!
Ajutați-mă să-l dau jos.
Ești bine?
- M-am lovit la braț. - Da?
A cui a fost ideea?
A lui Ned. Dugan a zis că va fi bine.
Lasă-l în pace, McGowen.
Foarte deștept. I-ai rupt mâna prietenului tău.
Măcar a fost suficient de curajos să încerce.
De ce nu-ți vezi de treaba ta?
- Ești bine, nu? - Da.
- Tipii ăia sunt idioți. - Ai dreptate.
- Da? - Nu te lupta.
McGowen tocmai m-a provocat.
Nu-l las să scape așa.
Bineînțeles.
Nu s-ar fi întâmplat nimic dacă n-aș fi fost eu la mijloc.
Ce? Despre ce vorbești?
Mă bucur că s-a întâmplat asta.
Uită de Dugan. Uită de el. N-am nevoie de el.
O să-mi trăiesc viața în felul meu.
Uneori asta e greu.
Nu când sunt cu tine.
Deci...
Dl Miyagi te învață karate?
- Da, puțin. - Da?
Și dacă încerc să te sărut, o să folosești ce-ai învățat?
Soarele e cald. Iarba e verde.
Ce?
Nimic.
- Ce-a fost asta? - Să mergem, McGowen.
Ești în regulă?
Ne vedem pe chei, McGowen,
dacă ai destul curaj să mergi.
- Ești bine? Uită-te la asta. - Da. Hai să chemăm poliția.
Ce rost are? Vor minți în legătură cu cele petrecute.
- Ce facem? - Nu facem nimic.
O să rezolv asta odată pentru totdeauna.
Dle Miyagi!
Salut, McGowen.
- Unde-ți sunt tovarășii, Ned? - Nu credeam că o să apari.
Da?
Suntem doar noi doi.
Doar noi doi. O să te învăț să lupți.
Vrei să mă bați? Acum e momentul.
Să mergem.
Îți amintești de coridă, McGowen?
Din câte-mi amintesc, nu prea ți-a plăcut exercițiul acela.
Poate-ți dorești să-i fi dat mai multă atenție.
Te-am bătut, nu?
Da, m-ai bătut. Acum e timpul să mă răzbun.
Ei bine, fiule, de data asta ai mușcat mai mult decât poți să mesteci.
- Lasă-mă pe mine, Ned. - Nu acum, Charlie.
Suntem o echipă. O să facem asta împreună.
- Haide! - Aprinde-o.
Hai, McGowen, să-i dăm drumul.
Hai, Eric.
Ridică-l.
Nici n-am început încă, McGowen. Hai.
- Hai. - Hai.
Ai vrut să mă bați, McGowen, nu?
Ai reușit. Ridică-te.
Nu ești atât de dur.
Hai.
Nu te da bătut. Hai, ratatule.
Hai, McGowen.
Credeam că ești mai dur de atât, amice.
Mai sus. Vreau să-i văd ochii.
- Mersi că ai venit, McGowen. - Oricând.
Ridicați-l.
Hai aici.
Termină-l.
La ce vă uitați toți?
Pentru ce credeți că v-am antrenat?
Ned, lovește-l.
Fă-o!
- Dugan, e la pământ. - Ridică-l!
- Fă-o. - Te rog.
Eric?
Eric.
Ce?
- Pleacă de aici. - Hai.
Hai. Am sunat poliția.
Conducea cu viteză. Evident, a avut un accident de mașină.
- E o minciună. - Nu e accident
...când lupta e cinci la unu.
Ned ar fi putut să-l bată pe McGowen cu mâinile legate la spate.
Hai. Mergem.
Julie...
Ce...? Glumești?
- Lasă-mă să mă lupt cu el. - Vrei să te lupți cu mine?
Julie-san, fără luptă.
- Te rog. - Dle colonel, vrea să se bată cu mine.
Dle Miyagi,
ca să mă pot respecta pe mine, trebuie să fac asta.
Nu. Dle Miyagi, vă rog, spuneți-i că se va răni.
Eric,
...nu.
Julie-san dreptate.
Acum e momentul.
Adu-ți aminte. Adevărata forță
vine din interior.
Dacă faci asta,
distruge-o.
Ai înțeles?
- Da, dle. - Bine.
E jenant.
Dar bine.
Dă cât poți de tare.
Ia-o încet. Folosește-ți forța.
A fost foarte bine, Julie. Chiar a fost.
- Încetați! - Eric, nu.
Dar n-a fost suficient de bine.
Hai!
Hai, Julie!
Concentrează-te, Julie-san.
Gata, Julie-san. Mergem.
Despre ce vorbești?
Războiul nu s-a terminat fiindcă am pierdut o bătălie.
- Charlie va lupta cu ea. - Nu, dle.
- Hai, Charlie. Am zis să te lupți cu ea! - Ce faci? Nu!
Ești nebun, omule.
- Morgan, luptă-te tu cu ea. - Dle colonel, s-a terminat.
Ned, ridică-te și termină treaba.
Am zis să te ridici și să termini!
- Gata. - Ce?
Destul!
- Nu s-a terminat. - Atunci terminăm noi.
Categoric.
Te trimit la culcare.
Vremea să dormi.
Ai zis că ai toate răspunsurile, dle colonel.
Dle Miyagi?
Ai fost minunat.
Nu minunat.
Dle Miyagi.
Ai fost grozav.
Julie-san, de câte ori zice Miyagi
...lupta nu bună?
Știu. Cineva e mereu rănit.
Dle Miyagi, hai, recunoaște.
Am fost grozavi.
Julie-san,
lupta nu bună.
Dar dacă trebuie să lupți,
câștigă.
Subtitrare tradusă de Ioana Grecu