Selv om mange af vores familier sad i interneringslejre -
- kæmpede vi japanske amerikanere tappert under anden verdenskrig.
Vi blev venner med vores hvide officerer -
- og delte alle de værdier, der bandt vores land sammen.
For vor indsats i Italien og Frankrig -
- blev vi en af de mest dekorerede enheder under anden verdenskrig.
I dag hædrer USA's Præsident os med en særlig udmærkelse.
Udmærkelsen vil blive modtaget af Sergent Ketsuke Miyagi -
- og Mrs. Louisa Pierce, Løjtnant Jack Pierces enke.
Disse mænd var legendariske soldater i et regiment af helte.
Giv agt!
- Flere kartofler, Mr. Miyagi? - Nej tak. Miyagi er til ris.
Jeg er ked af, at mit barnebarn ikke er kommet endnu.
Julie, det her er Mr. Miyagi. Han var din farfars ven.
Hej!
Undskyld mig et øjeblik.
- Kom og hils ordentligt. - Det har jeg allerede gjort.
- Du kan vel tale med ham? - Du inviterede ham!
- Hvad laver du? - Tager noget mad til en ven.
Må jeg spørge, hvem det er til?
Jeg føler mig som en indsat, hver gang jeg kommer hjem.
- Jeg vil bare vide, hvad du vil. - Jeg vil være i fred!
Hvor skal du hen? Susan!
Jeg hedder Julie! Mor hed Susan. Hun og far døde begge i en bilulykke!
Du kan ikke få hende tilbage!
Jeg beklager, men hun er altid så vred.
Alle, der mister deres forældre, bærer på en stor sorg.
Indespærret sorg forvandles til vrede.
- Hvad skal jeg gøre? - Jeg har et forslag.
Jeg foreslår, at Louisa-san vander blomster.
- Hvad mener du? - Ikke dine blomster.
Blomsterne i Miyagis have i Californien.
Hej, Angel!
Hvordan går det? Hvordan går det med vingen?
Går det bedre?
Spring over på min hånd.
Dygtig pige! Kom, så går vi en tur.
Jeg har skændtes med min mormor igen.
Gid mine forældre stadig var i live.
Så ville det ikke være så rodet.
Hvis de vidste, at du var her, ville de komme og tage dig.
Ville det ikke være frygteligt? Et lille bur, uden venner...
Larry, se oppe på taget.
Jeg kaster hende ned!
Jeg kommer tilbage. Nu må du være stille.
- Går det? - Ja.
- Er hun her stadig? - Aner det ikke.
- Hvad var det? - Pas på!
Bliv der!
Det er politiet!
Stop nu!
Jeg har hørt det før. Optag det på video, så jeg kan spole i det!
Jeg elsker dig, Julie, og jeg ved, at du elsker mig.
Men vi opfører os som uvenner.
Vi kan ikke engang tale med hinanden.
Jeg er blevet inviteret til Mr. Miyagis hus i Californien.
Han bliver her, mens jeg er væk.
Julie!
Drager!
Jeg har forsøgt at tale med dig uden at blive vred -
- men det går bare ikke.
Sådan er det også for mig.
Farvel.
Nu er din mormor på flyet. Hun savner dig allerede.
Hun glemte helt, at jeg snart har fødselsdag.
Det er en helt særlig dag. Alle har jo fødselsdag.
Miyagi laver noget godt mad til dig.
Tempura sukiyaki?
Kan du lide det? Nej?
Sushi sashimi?
Nej? Okay...
Nu ved jeg det. Hamburger teryaki med pommes frites.
Du behøver ikke at lave noget. Jeg kan klare mig selv.
- Jeg ved godt, hvad jeg skal. - Det ved Miyagi også.
Du skal i skole.
Miyagi henter dig her efter skole. Okay, Julie-san? Sayonara!
Godmorgen, Julie.
- Det er skadeligt for hørelsen. - Gå ad helvede til!
Jeg kan tage dig med til rektors kontor -
- eller hente dig i morgen aften og tage dig med ned til havnen.
- Du har vel været på havnen, skat? - Drøm videre.
Normalt inviterer pigerne mig. Du skal være glad for invitationen.
- Du ved jo, at det vil ske. - Slip mig!
Hvis du finder sammen med mig, kan du få alt, hvad du ønsker.
- Hvad sker der, Ned? - Oberst Dugan.
- Hun røg i smug. - Vel gjorde jeg ej!
Hun hedder Julie Pierce, sir.
- Til rektors kontor. - Hold styr på din hund!
Et medlem af Alpha-eliten tog hende i at ryge.
Skriv det op.
Ét fejltrin til, og hun bliver bortvist.
- Det afhænger af, hvad hun gør... - Nej.
Hun får ikke flere chancer. Næste gang ryger hun ud.
- Jeg er enig. - Nu er du advaret, unge dame.
- Gå til time. - Måske farer jeg vild på vejen.
McGowen, følg hende til lokale 238.
- Jeg hedder Eric. Hvad hedder du? - Gå ad helvede til.
- Sjovt navn. Er det kinesisk? - Du arbejder for Oberst Dugan.
- Er det et problem? - Idioti smitter.
Alpha-eliten er som et mesterhold. Det er skolens stolthed.
Selvfølgelig. Tror du på alt, hvad du hører?
Jeg tror ikke på, at du hedder "Gå ad helvede til".
Vi ses.
DAMETOILET
Du hedder McGowen, ikke? Du fulgte Julie til time.
- Er der noget galt? - Nej.
Glem ikke, at hun er min.
Er der nogen hjemme?
Julie?
Går det bedre med vingen?
- Hvad laver du heroppe? - Er det en høg?
Hun er blevet skudt i vingen.
- Bider hun? - Ja, så hold dig væk.
- Hvad er det her? - En af pedellerne holdt duer her.
Sejt. Du har din egen lille zoo.
- Det her er min hemmelighed! - Ikke længere.
- Hvad mener du? - Hvad jeg mener?
Hvis du afslører det, får du problemer!
Jeg bestiller 48 pizzaer til dig midt om natten.
Fedt, jeg kan godt lide pizza.
Jeg skriver dit navn overalt på pigernes toilet.
- Jeg siger, at du har en sygdom. - Så bliver jeg nok populær.
Har du en bil? Jeg hælder sukker i benzintanken.
Du er ret vred, hvad? Det kan jeg godt lide.
Hvad vil du gøre med Angel?
- Hvad vil du gøre? - Det finder du ud af.
Truslen kommer ikke længere udefra.
Fjenden er midt iblandt os.
I vores byer og vores skoler.
I en krig skal man kunne knuse fjenden.
Jeres skole er ren og anstændig -
- fordi I er klar til at handle resolut.
Hvis nogen maler graffiti på skolen, sprayer vi maling i hans øjne.
Hvis nogen smider et bolsjepapir, tvinger vi ham til at spise det.
- Er I med? - Ja, sir!
- Er I klar til at handle resolut? - Ja, sir!
- Vil I gøre, hvad der kræves? - Ja, sir!
Det her er en tyrefægterarena, og jeg er tyren.
Min opgave er at forsvare mig -
- og jeres opgave er at angribe. Lad mig se, hvad I dur til.
- Er alt så tilladt? - Ja.
Slå ham!
Hvor er McGowen?
Kom her, McGowen.
- Har du et problem? - Nej.
Jeg vil slås for mig selv og min familie, men ikke for din skyld.
Måske vil du slås, hvis du bliver vred?
Nu begynder det at ligne noget!
Træd tilbage.
Føler du dig som en mand nu? Føltes det godt?
Når fjenden er svagest, så knuser man dem.
Jeg leder efter Julie Pierce.
- Hvem fanden er du? - Jeg hedder Miyagi.
Jeg er en ven af Julies mormor.
Jeg er ligeglad med, om du er en ven af paven.
Forsvind fra skolens ejendom.
- Er du uskadt? - Ja, jeg har det fint.
Hvad glor I på? Nu løber vi!
Jeg bad dig om at forsvinde.
- Hører du dårligt? - Nej, jeg hører fint.
Måske kan du bare ikke bevæge dig så hurtigt, gamle?
- Jo, når det er nødvendigt. - Jeg bad dig om at forsvinde.
Miyagi voksede op i en lille landsby på Okinawa.
Dengang gik der en arrig tyr på en græsmark ved landsbyen.
Tyren jagtede børn, kvinder og bønder. Alle.
En dag holdt man en stor fest, og alle var glade.
Hvad fanden skal det betyde?
Den dag blev den arrige tyr til en god gryde.
Har du fortalt Dugan om høgen? Hvis de opdager det, tager de Angel.
- Kalder du den for Angel? - Svar nu bare på spørgsmålet.
Beklager, jeg må af sted.
Jeg stiger ikke ud af bilen... før du siger, hvad du vil gøre.
Kan du lide bilen? Det er en Oldsmobile 442.
- Det er bare en bil. - Bare en bil?
Er Michael Jordan og Wayne Gretzky så også bare idrætsfolk?
- Det ved jeg ikke. Er de? - Nej, de er fantastiske, som bilen.
- Hvor skal du hen? - På arbejde.
- Er du togfører? - Sikkerhedsvagt.
- Sikkerhedsvagt? - Ja.
Min bedstefar var mekaniker her. Jeg jager bare rotterne.
Lad mig vise dig noget.
Heroppefra kan man se hele verden. Kom.
Hvorfor arbejder du her?
For pengenes skyld.
Far forlod os for seks år siden og holdt op med at sende penge.
Så var jeg nødt til at finde et arbejde.
Han mente åbenbart ikke, at vi var så vigtige.
Men det er bare midlertidigt.
Jeg vil være jagerpilot. Dugan tror, at jeg kan blive optaget.
Er det derfor, at du er med i hans gruppe?
Det er surt, men hvis jeg kan blive pilot, så er det fint.
- Jeg tænker aldrig på fremtiden. - Vel gør du så.
- Hvad skal du i næste måned? - Det ved jeg ikke.
- I næste uge? - Det er lige meget.
Hvad med om fem sekunder?
Få dig til at love ikke at fortælle nogen om høgen.
- Bare rolig. - Lov det.
- Hvis det er så vigtigt... - Lov det!
Jeg lover det.
Farvel så længe. Vi snakkes ved.
Julie-san?
- Hvordan gik det i skolen? - Hvad har du gang i?
Du må banke på først!
Miyagi er meget ked af det...
Meget ked af det...
Nu har jeg tøj på. Du kan kigge.
Miyagi undskylder.
Tidligere boede jeg sammen med Daniel-san.
Vi gik ind og ud af hinandens værelser.
- Det er lettere med drenge. - Glem det.
I dag skulle Miyagi hente Julie-san, men du var der ikke.
- Jeg snakkede bare med en fyr. - Miyagi snakkede med dine lærere.
- Jeg fik dine forsømte lektier med. - Så laver jeg dem måske engang.
Måske kan du lave dem i aften?
- Du skal ikke give mig ordrer. - Det er bare et lille ønske.
Jeg får ikke brug for matematik til at føre mine planer ud i livet.
Julie-san...
Ambitioner uden kundskaber er som en båd på det tørre land.
Glem det, jeg er skredet!
Julie-san!
Hold op med at bestemme over mig!
- Jeg vil bare lære dig noget. - Du kan ikke engang tale engelsk!
- Undskyld! Er du okay? - Jeg har det fint.
Hun dukkede op af ingenting!
Jeg sagde jo, at jeg har det fint!
Jeg beklager, men jeg skal levere en pizza, og min chef er lidt...
Er du sikker på, at du er uskadt? Jeg er nødt til at køre nu.
Gør som min mormor. Sig, at jeg har kvajet mig igen.
"Julie, du er så uforsigtig. Du hidsede dig op igen."
Miyagi behøver ikke at sige noget. Det klarer du fint selv. Tak.
- Vil du ikke sige noget? - Jeg har et lille spørgsmål.
Hvor har du lært at hoppe i tigerposition, som da bilen kom?
- Den slags lærer man ikke i skolen. - Jeg aner ikke, hvad du snakker om.
Jeg reagerede bare.
Min far lærte mig karate, da jeg var lille.
Vi trænede hver dag efter skole. Jeg troede, at det var en leg.
Din farfar reddede Miyagis liv.
Det var for længe siden.
Under krigen...
Miyagi forsøgte at takke ham ved at lære ham karate.
Han elskede karate.
Han lærte din far det, og din far lærte dig det.
Og så døde de.
Alle døde.
Miyagi forstår.
Miyagi havde også engang forældre.
Vrede bringer dem ikke tilbage.
Min mor var smuk. Når hun tog festtøj på -
- lignede hun en Prinsesse. Min far elskede hende.
Han var klog, sjov og rar...
De burde ikke være døde. Det er ikke retfærdigt.
Døden er ikke retfærdig over for nogen -
- men vi må leve videre.
Før havde jeg et meget klart billede af dem.
Nu har jeg kun de her fotografier tilbage.
Dine forældre har efterladt dig mere end bare fotografierne.
De har efterladt dig en meget værdifuld arv.
- Hvilken arv? - Karate.
Hvad er der så specielt ved det?
Karate er her.
Dengang var du for ung til at forstå karatens sande værdi.
Hvorfor kan du aldrig give mig et klart svar?
Svaret er kun vigtigt, hvis man stiller det rigtige spørgsmål.
Det er nøjagtig, hvad jeg mener.
Hvad har du gjort ved min sminke?
- For meget sminke. - Hvad?
- Du har for meget sminke. - Hvad mener du?
Man kan aldrig have for meget sminke.
- Det bliver problematisk, når... - Problemet er mine tænder.
De passer ikke sammen med min næse.
Der er intet galt med dine tænder, eller næsen. Alt er helt i orden.
Tror du, at jeg kan lære karate? Jeg er ikke særlig stærk.
Der findes mange slags styrke.
Måske kan du give mig et par timer, så jeg kan forsvare mig?
Hvis du vil have timer, må du betale for det.
Betale? Jeg har jo ingen penge.
- En time koster fire hjemmeopgaver. - Aldrig i livet.
- Så bliver der ingen timer. - Okay...
- To matematikopgaver for en time. - Plus en historieopgave.
Okay. Det er en aftale.
Lad os komme i gang.
Først vokser vi bilen. På med den ene hånd, og af med den anden.
Glem det. Jeg skal ikke vokse nogen bil.
Først vokser vi, så tager vi motoren. Det er en ny form for karate.
- Det er rigtig sjovt. - Butikscentret er sjovt.
- Har du penge til benzin? - Jeg er jo helt flad.
Hvad vil du så i butikscentret?
Du ved intet om piger.
Miyagi har meget at lære om piger.
Drenge er lettere.
Mr. Miyagi?
Jeg vil stadig gerne i butikscentret.
- Måske kan du låne mig nogle penge? - Det er ikke nødvendigt.
Familien overfor skal bruge en babysitter. Jobbet er dit.
Hej, jeg hedder Julie.
- Hvad laver du her? - Børnene skal bruge mere legetøj.
Jeg har taget nogle fodbolde og frisbee'er med.
- Lidt af hvert. I må more jer. - More os?
De har ikke brug for mere legetøj. De skal bruge nogle spændetrøjer.
Solen er varm, græsset er grønt.
Hvis Julie-san bliver vred, så skal du bare gentage de ord.
Tag en dyb indånding, og sig: "Solen er varm, græsset er grønt."
- Sayonara. - Sayonara.
Solen er varm, græsset er grønt...
Du havde planlagt det hele.
At passe børn kan være en god øvelse for karateelever.
Hvornår skal jeg lære at knække plader og den slags?
Hvorfor vil du knække plader? Hvad har de gjort dig?
Det vil ikke lære dig at overvinde din vrede.
- Forstår du det? - Ja.
Julie Pierce. Jeg vidste det! Betjenten sagde, at det var en pige.
Hvordan går det, Julie? Midnatsstudier?
- Hvor skal du hen? - Måske glemte hun noget i sit skab.
Du kan ikke flygte, Julie!
Jeg ved, at du er herinde.
Kom nu, så slem er jeg heller ikke.
Jeg vil bare tale med dig. Skal vi ikke være gode venner?
Jeg skræmte dig vel ikke? Det var ikke meningen.
Jeg ville bare forsøge at finde en løsning.
Jeg kan virkelig ikke lide McGowen.
Måske kan vi tale om det?
Du skulle være taget med til havnen. Den er så smuk i måneskinnet.
Men jeg kan også lide det sådan her. Hvor skal du hen?
Fart på!
Vi ses i havnen. Glem nu ikke vores aftale.
Jeg er virkelig glad for, at I er her.
Hvad lavede du i skole på denne tid? Læste du?
- Jeg ville fodre Angel. - Angel?
- Opfør dig som en engel i stedet. - Angel er en høg.
- En høg? - Ja.
- Det er en lang historie. - Miyagi har masser af tid.
Sæt dig ind i bilen.
Du er vred på mig, ikke?
Det er fint, at du ville beskytte høgen -
- men du skulle have fortalt det til Miyagi.
Dugan har talt med rektor. Jeg er blevet sendt hjem i to uger.
Nu kommer jeg langt bagud. Måske skulle jeg bare glemme skolen.
Og glemme mit liv.
Jeg kan låse mig inde på mit værelse og lytte til musik hele dagen.
Det kan Miyagi ikke holde ud at lytte til. Jeg har en bedre idé.
I morgen skal vi besøge Miyagis gamle venner.
- Julie! - Hej, Eric.
- Hvad laver du her? - Jeg blev bortvist fra skolen.
Vi rejser væk i et par uger. Vil du fodre høgen så længe?
- Hvorfor blev du bortvist? - Det er en lang historie.
- Vil du fodre høgen? - Ja.
Hun skal have råt kød hver anden dag, og husk at give den vand.
Jeg vil savne dig. Vil du savne mig?
Måske...
- "Måske" er ikke godt nok. - Pas på!
- Vil du savne mig? - Ikke hvis du brækker benet!
- Eric! - Jeg vil have et svar.
- Ja... - Hvad?
- Ja, jeg vil savne dig. - Farvel.
Jeg skal bruge 20 liter blyfri benzin -
- og en chokoladebar med mandler.
Hej, 20 liter benzin og en chokoladebar med mandler.
- Hvad har du gang i, Ted? - Ikke noget.
- Joey? - Sikke en fin hund.
- Hvordan gjorde du det? - Man kan alt, når man ikke er bange.
- Gid jeg havde dit mod. - Gid jeg havde min mandelchokolade.
Hvad laver du? Se lige min hund.
- Han er blevet til en lille kylling. - Dyr kan være klogere end mennesker.
- Pas hellere på, bedstefar. - Lad os gå.
- Du skal ingen steder! - Slip pigen.
- Hvad vil du gøre, gamle? Slås? - Det er dumt at slås.
Det er dumt at slås. Nogen kommer altid til skade.
Ja, jeg er helt enig.
- Det var fantastisk! - Nej, det var det ikke.
Miyagi prøver altid at undgå slagsmål.
Det var yderst beklageligt.
Er du ikke glad for, at du tævede dem?
Jeg vil ikke tæve nogen.
Men uheldigvis var de særdeles stupide.
Hvad gør vi nu?
Nu venter vi.
Julie-san?
Mr. Miyagi!
Undskyld...
Mr. Miyagi!
Jeg vågnede på grund af klokken og kunne ikke sove længere.
Skal vi ikke spise morgenmad? Jorden kalder Mr. Miyagi.
Hallo, Mr. Miyagi?
Godmorgen, Julie-san.
Stenhaven er et meget helligt sted.
Den symboliserer indre fred.
Sandkornene repræsenterer havet. Den store klippe er Japan.
Den lille klippe er Miyagis hjem-ø, Okinawa.
- Så besøg Japan. - Hvad?
Skynd dig op på den store klippe.
Nu er jeg i Japan. Kan jeg købe et tv eller noget?
Nej, nej. Ikke noget tv.
Simuler et lige spark mod modstanderen. Vrid hoften -
- lav et cirkelspark, og land på Okinawa.
- Det lyder svært. - Prøv.
Det er umuligt!
Det er altid umuligt første gang. Prøv igen.
- Er der et hemmeligt trick? - Bed.
Bed? Alle tiders! Det var en stor hjælp.
Glimrende, Julie-san. Prøv igen.
Forældre siger altid til deres små piger:
"Vær sød, klæd dig pænt på, og læg dig ikke ud med nogen."
Når pigen så vokser op og kommer ud for farlige situationer -
- så tøver hun.
Men hvornår skal man?
Når man respekterer sig selv og andre, vil man forstå det.
Hvad skal vi her? Skovle hø?
Du skal lære at være på vagt og vide, hvornår du er i fare.
- Jeg er på vagt. - Åbn øjnene.
De er allerede åbne. Hvad vil du have, at jeg skal gøre?
Koncentrer dig.
Jeg er hundesulten. Jeg kunne spise...
Mr. Miyagi?
Hvad er der?
Hvad sker der?
Hvad gjorde jeg forkert?
- Du forsøgte at dræbe en kakerlak. - Har du aldrig gjort det?
Munkene her tror, at negative handlinger -
- forårsager modgang og lidelser.
Derfor dræber de aldrig noget inden for klostrets vægge.
Sikke en tåbelig regel.
Hvor skal du hen?
Det er tåbeligt, når bander dræber hinanden uden grund.
Det er tåbeligt, når lande udkæmper krige.
Det er ikke tåbeligt at respektere alt levende.
Du har garanteret dræbt en kakerlak.
Miyagi bor ikke i kloster -
- men jeg respekterer alligevel alt levende.
Giv agt!
Hæren lærte mig noget vigtigt.
Når man går i kamp, skal man være stærk.
- Eric McGowen? - Se ligeud.
- Din mor er i telefonen. - Ingen går, før jeg siger til.
Hvis du går, kan du glemme alt om anbefalingen til flyvevåbnet.
Så kan du vende burgere resten af livet.
- Hvad er der, mor? - Det er Julie.
Julie? Hvordan går det?
Undskyld, at jeg forstyrrer i skoletiden.
- Hvordan går det med Angel? - Jeg tror, at hun savner dig.
Du får vel ikke problemer på grund af det her opkald?
- Hvornår kommer du tilbage? - Det ved jeg ikke.
- Kom så hurtigt som muligt. - Vi ses.
Jeg er ked af, at jeg forsøgte at dræbe kakerlakken... Se her.
Godt!
- Denne gang er jeg parat. - Det er jeg glad for at høre.
Jeg ved godt, at I er herinde.
- Er du klar? - Fuldstændig.
- Er du klar til at forsvare dig? - Ja.
Godt! Så gør det med bind for øjnene.
Hvordan skal jeg kunne forsvare mig, hvis jeg ikke kan se noget?
Brug ørerne, næsen, huden og fødderne.
Lær at bruge alle dine sanser.
Jeg gjorde det! Jeg var helt koncentreret!
Du må åbne mere for alle sanserne.
Undskyld! Jeg troede, at I sov. Jeg går med det samme.
Undskyld, Mr. Miyagi.
Hvad sker der?
Ikke noget. Munkene morer sig bare.
Skal de ikke være åndelige ledere?
Stol aldrig på åndelige ledere, der ikke kan danse.
Det går ikke. Jeg har forsøgt 117 gange!
- Hvad sagde jeg første gang? - At jeg skal bede.
Knæleren går altid ned på ét knæ, før den angriber.
Ja!
Jeg gjorde det!
- Tillykke, Julie-san. - Er det alt, hvad du har at sige?
- Får jeg ikke et bælte eller noget? - Køb et i morgen.
Jeg mener et karatebælte! Brunt eller sort?
- Hvorfor? - Så folk kan se, at jeg er god!
Du ved, at du er god. Det er det vigtigste.
- Elvis Presley fik det sorte bælte. - Så lån hans, næste gang du ser ham.
På med vokset, af med vokset.
Meget fint.
Hov, du overså en plet.
I morgen tager vi hjem. Du må begynde i skolen igen.
Jeg ved det godt.
Synd, at munkene ikke spiste sammen med os. Jeg ville gerne sige farvel.
Munkene har opdaget noget om Julie-san.
De vil gerne fortælle dig noget. Kom.
Ja, jeg kom til at dræbe en edderkop, men jeg begravede ham.
Det er første gang, at jeg spiser kage med pinde.
Pust lysene ud, og ønsk dig noget. Måske går det i opfyldelse.
Munkene vil give Julie-san et ønske og en gave.
Jeg ønsker mig, at I besøger os i Boston.
Det er ikke så let. Vi har ikke forladt klosteret i mange år.
Vi vil opfylde dit ønske. Nu skal du have din gave.
Din gave er en demonstration af zen bueskydning.
Hvor er målet?
Du kigger på det.
Abbeden skal affyre en pil, men ikke for point.
Hvis man mestrer de små ting, bliver alt muligt.
Dette er en ære for Miyagi.
Tak for pilen.
- Velkommen tilbage, Julie. - Jeg er ked af det, der skete.
- Har du lært noget? - Ambition og kundskab hører sammen.
Jeg forstår ikke helt dit svar.
Svaret er kun vigtigt, hvis man stiller det rigtige spørgsmål.
Hej, Eric.
- Hvordan går det? - Fint.
- Velkommen tilbage. - Tak.
- Hvor har du været? - Det kan jeg ikke sige.
- Hvorfor ikke? - Du ville ikke tro mig.
- Hvordan går det med Angel? - Fint. Vi er blevet gode venner.
Se, hvem der er tilbage.
Ned og hans venner er stadig sure på mig.
De er også sure på mig.
- Jeg har droppet Dugans gruppe. - Hvad?
Kom, så forklarer jeg, hvad der skete.
- Hvad så med flyvevåbnet? - Jeg har ikke brug for Dugans hjælp.
Han hjernevasker folk med alle sine ordrer.
Jeg vil være som Angel. Jeg vil ikke...
- Hvor er hun? - Jeg fodrede hende i går.
Hun kan ikke være fløjet med en brækket vinge.
Hvad nu, Julie? Har du mistet din lille fugl?
- Hvad har du gjort ved hende? - Måske ligger den i en skraldespand.
- Tror du, at du er sej? - Jeg er sejere end dig.
- Hvor er fuglen? - Dyreværnet kom efter den.
- Hold op! - De dræber og udstopper den.
Hold op! Glem ham, Eric!
Jeg er ikke færdig med dig. Før eller senere må vi gøre op.
Hej!
Hvordan behandlede de dig, Angel?
- Angel er klar til at flyve. - Umuligt, hun har en brækket vinge.
- Det er et forsøg værd. - Det kan ikke lade sig gøre.
Det er op til Angel, ikke Julie-san.
Kom her.
Hun kan ikke flyve. Hun har en brækket vinge.
Det ved vi ikke endnu.
- Lad vinden røre fuglen. - Mr. Miyagi...
Hvis du tror på det, så gør Angel det måske også.
Sæt hende fri.
Flyv af sted, Angel.
Nu er du fri, Angel. Flyv din vej.
Når man har levet længe i fangenskab -
- kan verden virke meget stor.
Du er stærk, Angel.
Det ved jeg, at du er.
Flyv af sted.
- Du helbredte hende. - Nej, Angel helbredte sig selv.
Men din tro gav hende mod til at flyve.
Kom, så går vi.
Jeg vil virkelig savne Angel.
Jeg talte meget med hende.
Du var heldig, at du havde hende. Hun siger dig ikke imod.
Nu kan du måske tale med mig eller med din ven Eric.
Eric? Han har inviteret mig til skoleballet, men jeg ved ikke helt.
- Hvorfor? Kan du ikke lide ham? - Jo, det kan jeg.
Men jeg har ingen kjole.
Og jeg ville alligevel ikke passe ind.
Tænk, hvis de spiller en vals. Jeg kan ikke danse vals!
Intet er umuligt, Julie-san.
Men jeg må indrømme, at jeg er glad for, at han spurgte.
- Kan jeg hjælpe dig? - Ja.
Jeg vil gerne købe en kjole til et vigtigt bal.
Naturligvis. Der er meget at vælge imellem.
Foretrækker du en A eller T-form? Kan du lide bare skuldre?
Jeg kan lide det hele, men det er til en teenagepige.
Jeg forstår. Er hun trendy eller konservativ?
Hvad med silkecharmeuse eller crêpe de chine?
Hun har et godt cirkelspark, men må arbejde med blokeringerne.
Det var til stor hjælp.
Er hun høj?
Hun er hverken for høj eller lav.
Hun er ikke tyk, men heller ikke ranglet.
Hun er slank.
Hej, Mr. Miyagi.
Hvad laver du?
I dag skal vi træne karate indendørs.
- Her i dagligstuen? - Ja.
- Er du klar? - Ja.
I dag skal Miyagi vise dig en ny kata.
Først sætter vi venstre fod frem, så slag med højre hånd.
- Og Julie-san følger efter. - Okay.
Et skridt til siden og slag.
Slag, skridt, og saml fødderne.
Når Miyagi bevæger sig, følger du mig.
Saml fødderne.
Et skridt til siden. En gang til.
Parer.
Et øjeblik.
Utroligt. Jeg danser!
- Hvor har du lært det? - Miyagi har opfundet "karatevals".
Julie-sans farfar lærte mig det under anden verdenskrig.
Han sagde: "Du har et godt fodarbejde, så du kan også danse."
Jeg ved stadig ikke, hvad jeg skal have på.
Miyagi glemte noget. Øv dig lidt. Jeg er straks tilbage.
Julie-san, det her er en forsinket fødselsdagsgave.
- Mr. Miyagi! Den er vidunderlig! - Miyagi vil have, at du tager med.
- Hvordan kendte du min størrelse? - Det var den sværeste del.
Synd, at du ikke har en datter. Du var blevet en god forælder.
Tak.
Som nybagt forælder må jeg måske få denne dans?
Ring til Eric, og sig, at vi kommer til ballet.
- Hvad mener du med "vi"? - Miyagi kører bilen.
Sådan fungerer det ikke helt.
Så sidder Mr. Miyagi derhjemme og venter som en bekymret forælder.
Jeg hedder Eric. Jeg skal hente Julie Pierce.
Hej.
- Jeg hedder Eric McGowen. - Det er en fornøjelse at møde dig.
Jeg skal hente Julie.
Hun skal være hjemme klokken 22.
Festen varer indtil midnat...
...så jeg tænkte, at jeg kunne køre hende hjem klokken 1?
Hvad skal I mellem midnat og klokken 1?
- Du skal behandle hende med respekt. - Ja...
Jeg behandler hende med respekt i en time.
Godt.
Julie-san, din ven Eric er her.
Kom bare ind, Mr. Miyagi.
- Gid mine forældre kunne se mig. - Det kan de.
Jeg kan huske, hvad du sagde om at have dem i hjertet.
At man kan elske en, der ikke længere er her.
Dine forældre er meget stolte af dig, ligesom Miyagi.
Meget glade!
Du er meget smuk, Julie-san.
Tak.
Gå nu.
Nyd festen.
Miyagi fester måske også, og går i byen med munkene.
Vi ses.
- Hvem er det? - Mine venner.
- Jeg kan godt lide dem. - Det kan jeg også.
- Sikke en smuk kjole. - Se hellere, hvor du kører.
Du ligner dig selv, men alligevel ikke.
- Ensrettet... - Du er så smuk!
Der er ensrettet!
Vil I virkelig det her?
Labberne væk. Det er en meget dyr kugle.
- Jeg taler ikke engelsk. - Så lad være med at tale.
- Hvad sker der? - Træk ikke vejret. I generer mig!
- Skal vi have en lille konkurrence? - Hvad med 1 dollar pr. point?
Et øjeblik.
Det bliver for nemt!
Konkurrencen kan begynde.
- Hvorfor lukker de øjnene? - Det hedder zen bowling.
De behøver ikke at se keglerne, kun tænke på målet.
- Hvad laver du? - Ikke noget.
- Undskyld. - For hvad?
Fordi du fik problemer med Ned og hans venner.
Du er det værd.
Se!
- Er du uskadt? - Jeg slog armen.
- Hvis idé var det? - Neds. Dugan sagde, at det var okay.
- Lad ham være i fred. - Han har brækket armen.
Han turde i det mindste. Hvad med at blande dig udenom?
- Klarer du dig? - Ja.
- Sikke nogle idioter! - Jeg er lige her, McGowen!
McGowen udfordrede mig. Det slipper han ikke godt fra.
Det hele er min skyld.
Hvad? Hvad snakker du om? Jeg er glad for, at det skete.
Jeg har ikke brug for Dugan. Jeg vil leve mit eget liv.
- Det kan være svært. - Ikke når jeg er sammen med dig.
- Lærer Mr. Miyagi dig karate? - Ja, lidt.
Ville du bruge det, hvis jeg forsøgte at kysse dig?
- Solen er varm, græsset er grønt. - Hvad?
Ikke noget.
Kom an, McGowen!
Er du uskadt?
Vi ses på havnen, McGowen... Hvis du tør.
- Er du okay? Se lige! - Vi ringer til politiet.
- Hvorfor? Han vil bare lyve. - Hvad skal vi så gøre?
Jeg vil sætte tingene på plads en gang for alle!
McGowen!
- Hvor er dine små venner? - Jeg troede ikke, at du ville komme.
En mod en! Så giver jeg dig en lærestreg.
Vil du slås med mig? Nu har du chancen.
Kan du huske tyrefægterarenaen, McGowen?
Nu ville du nok ønske, at du havde været mere opmærksom.
- Jeg gav da dig en på hovedet. - Ja.
Det kommer du til at bøde for.
Denne gang har du gabt over for meget.
- Jeg ordner ham, Ned! - Vi er et team.
Vi ordner ham sammen.
Tænd.
Kom an, McGowen.
Kom nu, Eric!
Rejs ham op.
Vi er først lige begyndt, McGowen.
Du ville jo slås med mig!
Kom nu! Op med dig!
Du er slet ikke så sej.
Jeg troede, at du var sejere.
Højere! Jeg vil se ham i øjnene.
- Tak, fordi du kom. - Ingen årsag.
Få ham op.
Så stiller vi os op.
Gør arbejdet færdigt.
Hvad glor I på? Hvad har jeg trænet jer til?
Spark ham, Ned. Gør det!
- Han ligger ned. - Rejs ham op!
Kom nu.
Eric!
- Kom her. - Vi ringer til politiet.
- McGowen var ude for en bilulykke. - Du lyver.
Det var fem mod en, ingen ulykke.
Ned kunne have ordnet McGowen med hænderne på ryggen.
Julie, tager du gas på mig?
- Lad mig slås mod ham. - Vil du slås?
- Nej. Jeg beder dig. - Hun vil slås med mig.
Jeg er nødt til at gøre det for at opretholde min selvrespekt.
- Hun vil komme til skade. - Eric...
Julie-san har ret. Tiden er inde.
Men husk, at ægte styrke kommer indefra.
Hvis du vil gøre det her, må du gå hele vejen.
Forstår du, hvad jeg mener?
Ja, sir.
Det her er virkelig pinligt.
Men lad gå. Vis mig, hvad du kan.
Tag det roligt! Udnyt din styrke.
Ikke dårligt, Julie.
Hold nu op!
Men det var ikke godt nok. Kom nu!
Koncentrér dig, Julie-san!
Nu er det overstået. Kom.
Hvad mener du? Krigen er ikke slut, bare fordi et enkelt slag er tabt.
- Nu er det Charlies tur. - Nej.
Nej, sagde jeg!
Du er vanvittig!
- På hende, Morgan. - Det er slut, Oberst.
Så gør arbejdet færdigt, Ned!
Gør arbejdet færdigt, sagde jeg!
Det er slut!
- Nu er det nok! - Det er ikke slut!
Så afslutter vi det.
Intet problem.
Så er det godnat med dig.
Nu er det godnat med dig.
Du sagde, at du havde alle svarene.
Mr. Miyagi, du var alle tiders!
Nej, det var jeg ikke.
- Mr. Miyagi... - Ja?
- Du bankede ham jo! - Det er ikke godt at slås.
Nej, nogen kommer altid til skade.
Indrøm nu, at vi bankede dem.
Det er aldrig godt at slås -
- men hvis det er nødvendigt, så sørg for at vinde.
Tekster: Lasse Petersen www.sdimedia.com