Crăciun fericit !
Salutare, oameni buni !
CINE ESTE MOŞ CRĂCIUN ?
- Crăciun fericit ! - Salut !
Doamnelor şi domnilor, atenţie, vă rog !
A fost cel mai bun an datorită Păpuşii-Face-Tot.
Mulţumim mai ales celor responsabili pentru vânzările-record,
echipa de marketing şi distribuţie pentru Vestul Central,
Scott Calvin şi Susan Perry !
- Da ! - Aplauze pentru ei !
Susan, vino aici, te rog. Sunt adorabili ! Spune câteva vorbe.
Mulţumim ! Am lucrat în echipă şi vreau să vă mulţumesc fiecăruia...
Dar n-avem timp pentru aşa ceva, nu-i aşa ?
Aici, la B&R Toys, nu doar producem jucării de calitate.
Ne gândim şi la familii.
Dar familiile noastre nu sunt aici acum.
Probabil de aceea secretara lui Johnson stă în poala lui acum.
Petrecere frumoasă ! Un an minunat ! Conduceţi prudent. Mulţumim mult !
Sunt minunaţi, nu-i aşa ?
Laura, speram să vorbim înainte să pleci.
Am întârziat puţin azi. E un trafic incredibil !
La fel şi ţie ! Nu aşa se comportă o doamnă !
Încerc să ajung acasă cât mai curând.
Asta era problema. Trei maşini s-au ciocnit. O să întârzii.
- Haide. - Pa, Charlie !
Pa, Neil !
- Îmi pare rău că am întârziat. - Bună !
- Vrei să intri ? - Neil mă aşteaptă în maşină...
- De ce nu intră şi el ? - Fiindcă o să zici ceva urât.
Nu neapărat. Aş putea spune ceva obraznic sau sarcastic.
- Vezi ? Trebuie să plec. - E Ajunul ! Doar un minut.
Atenţie la scări, sunt foarte alunecoase.
Ţi-am zis.
- Deci... - Ei bine...
- Cinaţi la mama ta ? - Mergem la părinţii lui Neil.
Crăciunul la hingheri !
- Nu sunt prea multe cadouri. - Încă n-a venit Moşul.
- Neil nu crede în Moş Crăciun. - Mai mult nu poate.
- E inteligent. E doctor ! - Nu e doctor, e psihiatru.
Scoate-ţi haina. Rămâi, nu ?
Vin imediat ! O secundă.
Nemernicul i-a zis lui Charlie că Moş Crăciun nu există ?
Nu ! Deunăzi, Charlie a venit de la şcoală plângând
fiindcă un copil mai mare i-a spus că Moş Crăciun nu există.
- Neil a vorbit cu el şi... - I-a spus că Moşul nu există.
I-a spus că Moş Crăciun e mai degrabă un sentiment.
O stare de spirit, nu o persoană.
Ca Neil ! Şi ţie cine ţi-a dat voie să-i spui că Moş Crăciun nu există ?
Vreau să particip şi eu când strivim iluziile fiului nostru.
- Tu nu eşti nicicând prezent. - Serios ?
Nu încercăm decât să-i inspirăm un simţ solid al realităţii.
Bună idee. Să nu cumva să-şi folosească imaginaţia !
- Zise vânzătorul de păpuşi ! - Lasă păpuşile.
Hrăneşte-mă ! Schimbă-mă !
De ce trebuie să vă certaţi mereu ?
Nu ne certăm, îţi jur. Mama cânta.
Pare că ne ciondănim ca nişte mâţe furioase.
Neil şi mama nu cred în Moş Crăciun fiindcă au fost foarte obraznici.
Probabil vor primi bucăţi de cărbune în loc de daruri.
Nu ştiu... Doar copiii mici cred în chestiile astea.
Ce tot spui ? Eu cred în Moş Crăciun şi nu-s copil mic.
- Ei bine... - E timpul să pleci.
Să nu-l lăsăm pe Doctorul Netot să aştepte.
- Vino încoace. - Trebuie să rămân ?
Tu şi tati veţi petrece un Crăciun minunat, bine ?
- Vii să mă iei mâine ? - Sigur că da.
- Devreme ? - Da.
La răsărit o să fii aici ?
O să fie bine. Crăciun fericit, Charlie ! Te iubesc.
Şi eu te iubesc, mamă.
Să fii cuminte, bine ?
- Pa, mamă. - Patru ore ?
Crăciunul dv va fi perfect cu un curcan la cuptor
cu propriul cronometru încorporat.
Revenim cu cele mai îndrăgite poveşti de Crăciun,
Miracol pe Strada 34, cu Natalie Wood şi John Payne...
De asta trebuie să ai un extinctor de calitate în bucătărie.
- Flăcările erau foarte mari, tată. - Aşa e curcanul, mai înflăcărat.
- Tată ! - Hei !
E gata !
Îţi place osso buco, Charlie ? E închis.
Neil e un bucătar foarte bun.
- Să-l vezi cum merge pe apă ! - Nu-ţi prea place de el, nu ?
Glumeam, Charlie. Îmi pare rău. Mă prosteam.
Da, îmi place de el. Ştii tu...
- Are ceva care mă face... - Să critici fără discernământ ?
Unde ai auzit asta ?
De la Neil. Învăţ multe de la el. El mă ascultă.
Da. Şi îţi ia bani pentru asta.
Aşa... Denny's ! Aici e mereu deschis.
Nu vreau să mănânc aici.
Ce tot spui ? Tuturor le place la Denny's. E o emblemă americană.
- Sunteţi în grupul Hatsutashi ? - Nu.
- Tata a ars curcanul. - Mda. Pe aici. Haideţi.
- Luaţi loc acolo. - Mulţumesc.
- Aşa... - Ai ars curcanul ?
- Cafea ? - Nu, mulţumesc, Judy.
Ce-ai zice să începem cu două pahare reci
de lichior de ouă, preferatul sărbătorilor ?
- Nu-mi place lichiorul de ouă. - Nu mai avem.
Cafea. Fără cofeină.
- Eu vreau lapte cu cacao. - Nu mai avem.
- Atunci lapte simplu. - Bine.
- Măcar ştim că au plăcintă cu mere. - Am avut.
E plăcut aici.
Şi mama, cu baticul Şi eu, cu fesul turtit
Pentru somnul de iarnă Ne-am pregătit
Când, pe peluză, Tărăboi se iscă dară
Din pat am sărit Să văd ce era pe-afară
Până la fereastră Am zorit ca un fulger
O săniuţă şi pe Moş Crăciun... Şi renii cu toţii...
Noapte bună tuturor
Ce-i asta ?
- Ce anume ? - Tara Boise e scară ?
Nu e nicio scară. Am spus: "Tărăboi se iscă dară".
- Adică s-a auzit zgomot mare. - Ce ?
Charlie, "se iscă" înseamnă "s-a produs",
iar "tărăboi" înseamnă "zgomot".
Dormi, te rog. Închide ochii.
Cum zboară renii ? Nu au aripi.
- Praf de zâne ? - Acela e din Peter Pan, tată.
- Corn. - Coarne.
Cum zici tu. Coarnele le dau...
Se creează un suflu ca de elice... Aerul trece...
Se mişcă... Sunt imponderabili.
Dacă Moşul e aşa de gras, cum coboară pe horn ?
Îşi suge burta, ca bunicul.
Dar cei care n-au şemineu ? Cum intră în casele lor ?
Charlie, uneori, a crede în ceva înseamnă că...
Crezi pur şi simplu.
Renii trag sania Moşului fiindcă aşa călătoreşte el.
Dar tu crezi în Moş Crăciun, nu-i aşa, tată ?
Sigur că da ! Te rog, dormi.
- Tată ? - Ce e, Charlie ?
Lasă nişte fursecuri şi un pahar cu lapte, pentru orice eventualitate.
Mă duc să încălzesc cuptorul.
Şi nu uita de extinctor !
Noapte bună, Charlie !
Ho !
Potoliţi-vă !
Tată ! Tată !
- Ce e ? - Am auzit o zarvă.
- Ce e, Charlie ? - Auzi ? O zarvă !
- Ce spui, Charlie ? - "Un zgomot mare". Vine de afară.
Charlie, e vântul. Hai înapoi la culcare.
- Cineva e pe acoperiş. - Poate e Moşul.
Nu acum, Charlie. Stai aici. Nu te mişca de-aici.
- Charlie, ştii să suni la Urgenţe ? - Da, ştiu numărul.
Minunat ! Stai acolo.
- Hei, tu de colo ! - Ce e... ?
Hei, prietene...
Bun. Rămâi nemişcat. Perfect.
- L-ai prins ! - Charlie, stai acolo.
Mă asculţi, Charlie ? Stai acolo !
E Moş Crăciun ! L-ai omorât.
Ba nu. Şi nu e Moş Crăciun.
A fost Moş Crăciun.
Sigur are un act la el.
Prietene, mă auzi ? Caut actul tău de identitate.
Cum aflu cine eşti, te duc înapoi la mall.
MOŞ CRĂCIUN POLUL NORD
"Dacă păţesc ceva, îmbracă-te cu costumul. Renii ştiu ce să facă."
Sigur că da.
Tată !
A dispărut !
E pe undeva, gol.
- O să îmbraci costumul ? - Nu.
- Hai, tată ! Vreau şi eu să merg ! - Nu mergem nicăieri, Charlie.
- Niciodată nu faci ce vreau eu ! - Taci şi lasă-mă să mă gândesc.
Reni pe acoperiş. Costumul lui Moş Crăciun pe jos.
Omul a căzut. Nu e vina mea.
- Reni pe acoperiş. Greu de explicat. - E scara !
De unde a apărut şi asta ?
Uite, tată ! Firma "Tara Boise".
"Lângă acoperiş, Tara Boise, o scară"
- Ca în poezie. - Ca în poezie ?
Charlie, coboară de-acolo. Charlie, coboară !
Tată ! Trebuie să vezi şi tu !
- Nu atinge nimic ! - E grozav !
O să sun la poliţie. O să duc hainele pe acoperiş. Să se ocupe ei.
Tipul ăsta era uriaş !
Ce fain, tată ! Nu-i aşa ?
Charlie ! Nu te apropia de ei !
Sunt reni ! Nu ştii pe unde au umblat.
Arată de parcă au mâncat limete !
Uşurel, Rudolf !
Scuză-mă, Cometă.
- Tată ! Ia priveşte sania Moşului ! - Nu există sania Moşului !
Ba da. Doar crezi în Moş Crăciun. Aşa ai spus, nu ?
Da, cred !
Dar renii ? Sunt renii Moşului, nu-i aşa ?
Sper că nu. Aceştia sunt...
...un dar. Probabil de la firma de cablu TV.
Acum prindem şi Disney Channel. Crăciun fericit !
- Coboară de acolo, te rog. - Nu vreau.
Ascultă-mă, Charlie. Nu glumesc. Hai să mergem !
Da ! Hai să mergem !
Charlie ! Ţine-te bine, Charlie !
Dii, Cometă ! La drum !
Tată ! Urcă-te aici !
Aşa !
Dacă o luăm tot înainte, ajungem pe autostrada I-94 ?
A fost rapid. Acum ce facem ?
- Ia sacul cu jucării. - Şi ce să fac ?
- Coboară pe horn ! - Pe horn ?
Vrei să cobor cu jucăriile pe horn,
în casa unui străin, îmbrăcat doar în chiloţi ?
Nu. Mai întâi, trebuie să-ţi pui costumul.
Ştii ce o să facem ? O să plecăm de-aici,
fiindcă treaba asta e ridicolă.
Cum de tot ce vreau eu să fac e ridicol ?
N-am spus asta.
Eu îngheţ aici, iar tu vrei să îmbrac costumul lui Moş Crăciun.
Grozav ! Un costum de Moş Crăciun.
Chestia asta ! Nu ştii pe unde a fost.
Printr-o mie de malluri.
Sper că eşti mulţumit, Cometă.
Dar, mai presus de toate, sper că aici locuieşte un croitor !
Frumoasă haină !
Cum arăt ? Bine ?
- Ai uitat de cordon. - Aşa e. Să fie întreg costumul.
Aşa. Să mă încalţ cu cizmele. Sunt complet costumat.
- De unde să ştiu ce să le las ? - Poate e o listă.
O listă. Ce prost mai sunt ! Sigur că e o listă.
Ai grijă, tată !
- Sunt bine. - Uite ! Zbori !
Sunt obişnuit ! Am crescut în anii '60.
Ce dinţi frumoşi !
Cine e acolo ?
Sunt sărbătorile. Hai, hai !
Charlie, am nevoie de puţin ajutor !
Cum ai făcut asta ? Cum a fost, tată ?
Ca şi cum eram un infractor urmărit !
Trage-mă în sanie. Trebuie să plecăm !
Mulţumesc ! Trebuie să plecăm acasă. Cum se porneşte asta ?
Aşa !
S-ar putea să fie o noapte foarte lungă.
Fă-o din nou, tată. Te rog !
Nu pot. Sacul e gol.
Nu mai e nimic în sac.
Chiar şi aşa, nu e niciun horn. Deci nu e nici şemineu.
Mârâi la mine ?
Cum spuneam, Cometă, nu a rămas nimic...
Ce ciudat ! Ştiu că atunci când...
Nu, nu ! Stai puţin !
Aici nu e horn ! Mă auzi ? Nu e horn !
Arăţi bine, tată !
Cred că glumeşti ! Fii serios !
Uite cât de mic e !
Ce ciudat !
- Moşule ? - Scott Calvin.
Cum de ai hainele atât de largi ?
Fiindcă Moşul are grijă să nu mănânce grăsimi saturate.
- Cum de nu ai barbă ? - Fiindcă m-am bărbierit !
Vrei păpuşa asta sau nu ? Culcă-te la loc.
Trebuie să bei laptele.
Am intoleranţă la lactoză.
Şi sunt cât pe ce să iau toate darurile şi să plec înapoi pe horn.
"Trebuie să bei laptele."
Închide ochii.
Hei !
- Cum intri dacă nu e şemineu ? - Nu ştiu. A apărut unul din senin.
Super !
Vai !
Charlie, priveşte norii ăştia ! Nu-s frum... ? Charlie !
Aşa ! Bună dimineaţa, băieţi !
Bună dimineaţa, flăcăule ! Am terminat, Cometă ! Ho-ho-ho !
Înapoi acasă !
Crăciun fericit şi noapte bună tuturor !
Când mă trezesc, mă duc să-mi fac o tomografie !
E bine aşa, tată ?
Nu e bine !
Vi se pare că suntem acasă ?
Nu, nu ! Hei !
Unde plecaţi ? Veniţi înapoi !
Hei ! Amice !
Dumneata, domnule ! Hei !
Mă auzi ?
- Ce-i aia ? - Nu ştiu.
- Cred că suntem la Polul Nord. - Ăsta e Polul Nord ?
Prietene, avem nevoie de ajutor !
Ce faci ?
Priviţi ! Vine noul Moş Crăciun !
Sprijină-te de spătar.
- Unde sunt adulţii ? - Ce fain e !
Stai aici.
Puştiule ! Cine e şeful aici ?
Tu ! Şi nu sunt puşti. Am pantofi mai bătrâni decât tine.
Sunt spiriduş.
- Cine dă ordinele ? Cine e şeful ? - Tu eşti.
- Nu, cine e spiriduşul-şef ? - Tu eşti.
- Cine provoacă necazuri aici ? - El !
- Suntem în pauza de cafea ? - Nu bem cafea.
Atunci pauza s-a încheiat ! Înapoi la treabă ! Mulţumesc.
Nu fi aşa de dur cu ea. Cine eşti ?
Eu sunt Bernard. Încântat de cunoştinţă, Moşule.
Nu sunt Moşul ! Ce seară am avut ! Câini lătrând, focuri de armă.
Spatele mă termină. Ai încercat să cobori un caiac prin horn ?
Celălalt Moş Crăciun a dispărut, nu-i aşa ?
Stai puţin ! Ştiu încotro baţi.
N-a fost vina mea. Celălalt a căzut. A fost un accident.
Am asigurare şi un avocat bun.
Nu la fel de bun ca al soţiei mele, dar să nu începem.
Stai puţin.
- De unde ştii că a dispărut ? - Vrei ceva de băut ?
- Nu vreau nimic de băut. - Mie mi-e sete. Şi mi-e foame.
- Ţi-am spus să stai în sanie. - El cine e ?
El e fiul meu, Charlie.
Îmi pare rău. Charlie, el e B...
- Bernard. - Bernard.
- Bună, Bernard ! - Bună, flăcăule !
- Mi-a zis "flăcăule", ca tine ! - Minunat.
Ştii ce ? Am ceva pentru tine.
Întinde palma.
Să ai mare grijă. E la fel de bătrân ca mine.
Agită-l, Charlie.
Ţine-l la tine o vreme. S-ar putea să-ţi fie de ajutor.
Mulţumesc. Mulţumesc mult !
- Promit că o să am mare grijă de el. - Aşa să faci.
Bine.
Tată, uite !
- Fabulos ! Hei, Barabus ! - Bernard !
Avem zbor direct spre lumea reală sau facem escală în Denver ?
- Larry, dă-i să mănânce lui Charlie. - Ba nu, Larry. Charlie !
Va fi bine. Urmează-mă. Va trebui să te schimbi.
Uite ce e, Barnaby ! Vreau să plec acasă.
Sigur !
Îl aduc eu.
Nu mai e nevoie.
Nu vrei să întârzii.
O să apară în orice clipă !
Uite ce e ! Nu sunt Moş Crăciun !
Ai citit sau nu cartea de vizită ? Deci eşti Moş Crăciun.
Îmbrăcând costumul, ai acceptat contractul.
- Ce contract ? - Cartea din costum. Ai citit-o, nu ?
Când ai îmbrăcat costumul, ai acceptat clauza de Crăciun.
Moş Crăciun ? Adică tipul care a căzut de pe acoperiş ?
Nu mă refer la persoană. Clauza de Crăciun.
- Eşti om de afaceri, da ? - Da.
O clauză, adică ultimul aliniat dintr-un contract.
Ai cartea de vizită ? Uite !
Clauza. "Îmbrăcând costumul şi urcând în sanie,"
"purtătorul renunţă la precedenta identitate"
"şi acceptă pe deplin obligaţiile şi responsabilităţile lui Moş Crăciun,"
"până când purtătorul devine incapabil să le îndeplinească"
"fie accidental sau planificat."
- Ce înseamnă asta ? - Ai îmbrăcat costumul, eşti Moşul.
- E ridicol. L-am îmbrăcat doar... - Încearcă să înţelegi !
Hai să-ţi explic din nou.
Jucăriile trebuie livrate. Nu e treaba mea s-o fac. Sunt spiriduş.
E treaba Moşului, dar el a căzut de pe acoperişul tău.
Ai îmbrăcat costumul. Asta ţine de Clauza de Crăciun.
- Deci acum eşti Moş Crăciun. - Am o întrebare.
- Când pot să plec de aici ? - Tată, trebuie să vezi !
Pleci mâine-dimineaţă. Trebuie să te întorci de Ziua Recunoştinţei.
- Nu vin de Ziua Recunoştinţei ! - Îţi trimit lista acasă.
- Ce listă ? - Fii serios ! Lista !
- Face o listă - O verifică iar
O să afle Cine-i cuminte sau poznaş
Scrii "D" lângă cei cuminţi şi "C" lângă cei obraznici.
- D şi C ? - Da.
- D de la "dar", C de la "cărbune". - Întocmai !
- Cum o să ştiu ? - Vei şti !
Şi dacă nu vreau să fiu Moş Crăciun ?
- Nici în glumă să nu zici ! - De ce nu ?
Şi dacă nu cred în Moş Crăciun ? Dacă aleg să nu cred în el ?
Atunci milioane de copii din toată lumea vor fi dezamăgiţi.
Copiii ţin spiritul Crăciunului în inimile lor.
Nu vrei să fii cel care a strivit spiritul Crăciunului,
nu-i aşa, Moş Crăciun ?
Judy te va conduce. Scoate-ţi costumul !
- Trebuie dus la curăţat. - Şi trebuie ajustat.
Apoi culcă-te ! Avem multă treabă şi doar un an la dispoziţie.
- Judy. - Moş Crăciun.
- Scott Calvin. - Urmează-mă.
- O să iau trenul următor. - Tată, haide !
- Hai, tată ! - Charlie, aşteaptă !
- Ce amuzant ! Îmi place. - Şi mie, dar nu-mi place...
Să vă aduc ceva ? Bucătăria e deschisă oricând.
O băutură ţeapănă.
Ar trebui să dormi.
Poftim pijamaua. Mă întorc imediat.
Judy, priveşte acolo ! E un corn în formă de stea !
Uite ! Priveşte acolo ! Ştiu.
Priveşte acolo. E o canoe. E adevărat !
Uite un emu !
- Uită-te la el... - Plecaţi !
- Moşule ? - Scott Calvin.
- Ţi-am adus nişte cacao cu lapte. - Nu, mulţumesc.
E reţeta mea. Mi-au trebuit 1.200 de ani s-o perfecţionez.
- 1.200 de ani ? - Exact.
Trebuie să recunosc, arăţi binişor pentru vârsta ta.
Mulţumesc, dar ies cu cineva de la Împachetări.
Bine.
E bună.
E foarte bună !
Nu prea fierbinte, cu ciocolată în plus, agitată, nu amestecată.
Pari supărat.
Supărat ? Am trecut de mult de starea asta.
- De ce ? - Fiindcă vorbesc cu un spiriduş.
Şi nu mai cred de mult în Moş Crăciun.
Nu mă mir. Mulţi adulţi nu pot crede în magie.
Îi părăseşte odată cu vârsta.
- Eşti un spiriduş cumsecade. - Mulţumesc.
Dar acesta e un vis. Unul fabulos, fără îndoială.
Un urs polar dirijează traficul ?
Văd, dar nu-mi cred ochilor.
- Nu înţelegi esenţialul. - Care e acela ?
A vedea nu e a crede, a crede e a vedea.
Copiii nu trebuie să vadă locul ăsta ca să ştie că există.
Ei pur şi simplu ştiu.
Ar trebui să te odihneşti. Noapte bună, domnule.
Tată !
Trezeşte-te, somnorosule ! Hai, trezeşte-te !
Tată !
Haide, tată !
Hai să vezi ce jucării faine !
- Nu mă zgâlţâi, Charlie. - Trezeşte-te !
- Bine. - E dimineaţa de Crăciun !
- Du-te şi fă cafea. - Haide, tată !
Bine.
- Te simţi bine, tată ? - Da, mă simt bine.
Faci infarct ? Ştiu manevre de resuscitare.
Nu, doar că...
- MC ? - Da, Moş Crăciun.
Aceeaşi iniţială ca numele tău de familie.
- Scott Calvin. - Ce ?
Charlie ! Crăciun fericit, dragul meu !
- Te-ai simţit bine ? - Super !
Ce bine ! Scott! Frumoasă pijama, foarte festivă.
- De unde ai luat-o ? - Nu ştiu.
- Judy ţi-a dat-o. - Judy... Serios ?
- La Polul Nord. - Un spiriduş de-al Moşului.
Azi-noapte, eu şi tata am mers cu sania trasă de renii zburători.
A fost super ! Tata a fost Moşul, iar Larry mi-a arătat atelierul.
Unde se fac jucăriile.
- Mulţumesc că-l faci să fie realist. - Cu plăcere.
Scumpule, aşteaptă în maşină. Vin imediat.
- Crăciun fericit ! - Mulţumesc pentru seara la Pol !
Ce i-ai spus ?
Nimic. Doar că am avut un vis tare ciudat.
Cred că i l-am povestit.
Stai puţin !
- Charlie ! - Scott ! Frumoasă pijama !
- Cine ţi-a arătat atelierul ? - Spiriduşul.
- Cine mi-a dat pijamaua ? - Ţi-am zis: Judy !
Stai puţin ! Judy era numele chelneriţei de la restaurant.
- O chelneriţă ţi-a dat o pijama ? - Despre ce e vorba ?
Tata m-a dus la Polul Nord. Larry mi-a arătat atelierul.
- La Polul Nord. - Da ! Tata e noul Moş Crăciun.
Moşul a căzut de pe acoperiş, tata i-a luat costumul.
Charlie, o să discutăm acasă.
Clauza... Clauza de Crăciun.
E doar un vis. Aşa ceva nu se întâmplă.
A fost un vis !
Nici măcar nu port pijama. De obicei, dorm în pielea goală !
- Bună dimineaţa, dnă McGloin. - Privirea înainte.
Uneori port boxeri.
Nu uitaţi, copii, nimic nu doare mai tare ca arsurile de gradul trei.
Mulţumim, dle pompier O'Hara.
Eu şi toţi elevii vrem să vă spunem că ne pare rău pentru partenerul dv.
E un bun moment să invităm psihiatrul să ne vorbească.
Charlie, vrei să ni-l prezinţi pe...
Pe domnul doctor Miller ?
Pot să-l rog pe tata să meargă primul ?
Dacă aşa vrei tu, Charlie...
Da, aşa vrea, Neil. Frumos pulover, amice !
El e tatăl meu, Scott Calvin. Are o meserie foarte faină.
- Mulţumesc, Charlie. - Tatăl meu e Moş Crăciun.
Vai de mine ! Vrea să spună că sunt asemenea lui Moş Crăciun.
Amândoi suntem darnici, veseli.
Şi amândoi lucrăm de zor într-o anumită zi din an.
- Vai... - Nu la asta mă refeream, tată !
În Ajun, tata l-a împins pe Moş Crăciun de pe acoperiş.
Moşul a dispărut, iar tata i-a luat locul.
Apoi am mers cu el să ducem toate darurile.
Apoi renii ne-au dus la Polul Nord şi spiriduşul Bernard mi-a dat asta.
Lucrez pentru o firmă de jucării. Trimit jucării în toată lumea.
Deci, într-un fel, îi semăn lui Moş Crăciun.
- Da, draga mea ? - Tu faci jucăriile ?
Nu, proasto ! Spiriduşii le fac !
Bobby, nu spunem "proasto" şi nici "spiriduşi". Sunt scunzi.
- Ba sunt spiriduşi ! - Cum spui tu, scumpete.
- Care e renul preferat ? - Cometă !
Nu am un ren preferat.
Să vedem dacă pricep, Moşule !
Când mă fac mare, dacă vreau să fiu Moş Crăciun,
trebuie să te împing de pe acoperiş ?
- A zis că a fost un Crăciun magic ? - Tu ce crezi ?
- Să-mi spună el. - E responsabilitatea mea.
În regulă. Deci ?
Îmi permiteţi să vorbesc ? Sunt doctor.
Ba nu, e psihiatru.
Vă rog ! Vă ascult, dr Miller.
Ştim cine e preferatul profului !
Scott ! Maturizează-te !
Motivul pentru care suntem aici e mai grav
decât un copil care crede sau nu în Moş Crăciun.
Charlie crede că întreaga poveste s-a întâmplat cu adevărat.
Scott, ce aţi făcut tu şi Charlie înainte să vă culcaţi ?
Am mâncat un castron de zahăr, am băut nişte lichior,
ne-am jucat cu puştile mele, am îmbrăcat o pisică
şi am fost după femei ?
- I-am citit o carte. - Ce carte ?
Neveste de la Hollywood. Seara de Ajun, oameni buni. Fiţi serioşi !
- Şi ai mers la Polul Nord ? - E ridicol. N-am timp pentru asta.
Ridicol sau nu, Scott, pentru Charlie nu e un vis. E real.
Trebuie să-i explici lui Charlie că nu eşti Moş Crăciun.
Sunt ca urşii de la Polul Nord.
Charlie, ţi-am mai spus. N-am fost la Polul Nord. Am visat.
- Negi realitatea, tată. - Ce ştii tu despre asta ?
Am dreptate. Eu ştiu ce s-a întâmplat.
- Cum ştii ? Nu ai nicio dovadă. - Dovadă ?
Hai să zicem că a fost un vis frumos şi să-l dăm uitării.
Dar globul ? Mai ţii minte toate chestiile faine dinăuntru ?
Charlie, e o jucărie.
Făceam aşa ceva la serviciu, dar nimeni nu le cumpăra.
Nu vreau să mai continuăm discuţia asta.
Ştiu cine eşti, tată. O să-ţi dai seama curând.
Mulţi copii cred în tine. Nu poţi să-i dezamăgeşti.
Charlie, te înşeli.
- Ce-i aşa amuzant ? - Nimic.
Pune renii să cutreiere.
Dii, Pas-de-Dans ! Dii, Ţanţoş ! Nu ne putem opri.
Dar trebuie să merg la toaletă.
Trebuia să mergi înainte să plecăm de la Polul Nord.
Aici ! Întoarce aici !
- Unde e ? - E în camera lui.
Sare pe pat, purtând un fes roşu şi galoşi.
Nu-mi pasă de Neil. Unde e Charlie ?
Înţeleg.
Dacă nu poţi fi Tatăl Anului, vrei să fii Moş Crăciun.
Charlie, nu are nicio logică.
Cum poate un om, într-o noapte, să ajungă la toţi copiii din lume ?
Nu toţi serbează Crăciunul.
Şi cred că e o dimensiune a timpului care se fragmentează.
Dar şemineurile ? Mulţi oameni nu au şemineuri.
Cum ajunge Moşul la ei ?
Se transformă în gelatină şi...
Şemineul apare din senin şi Moşul trece prin el aşa...
Cum rămâne cu renii ?
Ai văzut vreun ren zburând ?
- Da. - Ei bine, eu n-am văzut.
- Ai văzut un milion de dolari ? - Nu.
Doar pentru că nu ai văzut nu înseamnă că nu există.
- Bună, Neil. Salut, flăcăule ! - Bună, tată !
- Ne plimbăm ? Vreau să vorbim. - Îmi iau haina.
Grăbeşte-te.
- Scott, ai un minut ? - Sigur.
Cred că Charlie e confuz în acest moment.
Serios ? Măiculiţă...
Apreciez analiza, sincer,
dar ai lucruri mai importante pentru care să-ţi faci griji.
De unde îţi mai iei pulovere după ce pleacă circul ?
Scott !
Nu ne asculţi. Suntem foarte îngrijoraţi !
- Îngrijoraţi din ce cauză ? - Chestia asta...
Dacă e bine pentru Charlie să fie în compania ta.
Ai avut dreptate în privinţa puloverului.
Anul viitor o să fiu destul de mare să conduc sania ?
- Nu. - Dar am tot exersat !
Nu asta spun. Charlie, trebuie să discutăm despre chestia cu Moşul.
Charlie, nu există...
Ce nu există, tată ?
Nu există niciun motiv ca să le spunem altora despre Polul Nord.
De ce nu ?
Uneori, unele lucruri, lucrurile importante,
ar trebui să rămână nespuse, păstrate doar de doi oameni...
- Ca un secret ? - Da. Hai să păstrăm secret.
Cum aşa ?
Din cauza mamei şi a lui Neil.
Şi din cauza celor de la şcoală.
Toţi cred... Nu e important ce cred ei.
Ce zici dacă îţi dau cinci dolari ?
Vreau să faci asta pentru mine, flăcăule.
Vreau să păstrăm acest secret. Accepţi, te rog ?
- Bine, tată. - În regulă. Grozav !
Nu trebuie să-ţi mai faci griji pentru Moş Crăciun.
Când primesc cei cinci dolari ?
E ora 07:15. Va fi o zi frumoasă !
Nu vă mai gândiţi la serviciu şi la salariu
şi petreceţi ziua cu mine, Larry B.
Oglinda nu e bună.
Ce ? Cântarul e defect !
Mă scuzaţi !
Vreau o salată verde şi... Dumnezeule !
Calvin ?
Scuze, curăţătoria din cartier a ars din temelii.
Un incendiu mare. Toate hainele mele au ars.
Vai ! Ce s-a întâmplat cu greutatea ta ?
M-a înţepat o albină. Evident, sunt alergic.
Aproape m-a curăţat. Dar tipul de la Urgenţe a zis
că umflătura va dispărea.
Sper. Deci... Ce am ratat ?
- Tocmai comandam de prânz. - Grozav ! Sunt lihnit !
O salată, un ceai cu gheaţă şi sosul separat.
Paste cu sos de roşii, fără prea mult ulei. Se poate ?
Eu vreau o salată Caesar, fără sos.
Şi un fursec de casă, cu ciocolată. Fără nuci.
Şi prăjitură cu brânză, cremă de zahăr ars
şi o îngheţată cu caramel fierbinte.
Separat.
- Ceva de băut ? - Lapte rece.
Te-a înţepat o albină, Scott ?
O albină mare !
Ai terminat ?
Bine. Ţineţi minte, e doar o planşă.
Iată spotul TV preliminar pentru Total Tank.
Moşul e la Polul Nord.
Se pregăteşte de Crăciun !
- Nu ! - E vreo problemă ?
O mică problemă. Spiriduşii.
- Ce-i cu spiriduşii ? - Arată aşa de ciudat !
Aşa şi trebuie. Sunt spiriduşi !
E doar o părere. Nu pot părea mai tineri ?
- Cu pete argintii pe obraji ? - Se poate să continuăm ?
Bine. Anul acesta, Moşul nu mai vine cu sania.
De data asta, alege Total Tank !
Staţi puţin ! Nici vorbă ! Moşul nu pleacă fără sania lui !
Ba da, dacă vrea să vândă Total Tank.
Ce imagine frumuşică ! Moş Crăciun vine într-un panzer !
Copii, sper că aţi fost cuminţi anul acesta,
fiindcă Moşul tocmai a aruncat în aer casa familiei Pearson ! Păzea !
Şi încă ceva ! Cum rămâne cu renii ?
- Renii şi Moş Crăciun vin la pachet. - Calvin !
- Nu crezi în Moş Crăciun, nu-i aşa ? - Se poate să reluăm prezentarea ?
Încă n-am terminat. Aţi încercat să construiţi Total Tank ?
Are 10.000 de piese şi chiar dacă reuşiţi, se strică după 10 minute.
- Alţi bani, alte piese. - Asta era şi ideea.
Nu, nu !
Trebuie să creăm o jucărie simplă şi ieftină
care să încurajeze creativitatea copiilor.
- Calvin... - Încearcă-le pe cele maro.
Putem să discutăm afară o clipă ?
Nu ştiu ce e cu tine.
Începi să arăţi ca un aluat. Îţi pierzi controlul.
Ştiu ! Nu ştiu ce m-a apucat.
Du-te la un doctor, la un psiholog, la un nutriţionist.
Caută consiliere !
Gata, Scott.
- Vino să-ţi verific pulsul. - Bine.
Bun...
Fir-ar...
Ai un puls excelent.
Nu ştiu, Scott. Eşti sănătos tun.
Da, plesnesc de sănătate !
Te-ai îngrăşat puţin. Şi ce-i cu asta ?
Puţin ? Aşa ţi se pare ?
Greutatea poate să oscileze de la an la an.
Să oscileze ? O spui de parcă reţin lichide.
Am pus 20 kg într-o săptămână ! Pete, ce mi se întâmplă ?
- Ce mănânci ? - Lapte şi fursecuri.
- Serios ? - Nu beau tot laptele.
Asta era problema ! Încearcă să reduci dulciurile.
- Altceva ? - Da.
- Cât de repede creşte părul facial ? - Poftim ?
Mă bărbieresc dimineaţa şi la amiază arăt aşa !
Ar putea fi un dezechilibru hormonal.
Asta explică schimbările de temperament.
Îmi încărunţeşte părul.
Aşa e la vârsta mijlocie.
Cu asemenea corp, zi mersi că ai păr.
Dacă te deranjează, vopseşte-l. Şi ţine dietă !
Glumesc ! Ridică tricoul.
Hai să ascultăm ceasornicul.
E rece.
Aici, Steve !
Ce e ?
Vreau opincuţe de balet.
- Bună, mamă ! - Dumnezeule !
- Stai aşa. - Aşteaptă, n-am terminat.
Trimite-mi un fax. Probabil vi se pare ciudat, nu-i aşa ?
- S-au aşezat singuri la coadă. - Scott...
Duci chestia asta cu Moşul la cote nesănătoase.
Uite cartea mea de vizită. Dă-mi un telefon.
Scott, îţi spun sincer că începi să mă sperii.
Nici în cele mai nebuneşti... Poate că nu, totuşi.
Dar în visurile mele normale nu mi-am imaginat...
- Dar vorbim de Scott... - Laura, spune odată !
Nu m-am gândit că îţi vei schimba înfăţişarea
ca să-i câştigi afecţiunea lui Charlie.
Ai idee ce periculos este pentru un băieţel ca el ?
- "Cât de periculos" ? - Mamă, ce e ?
- Plecăm acasă, Charlie. - Dar abia am început !
Lasă-l să stea. O să plec eu.
- Dacă nu îţi revii, Scott... - Atenţie, oameni buni !
- Mamă ! - Mişcă-te, cucoană !
Loveşte-o !
- Bună ziua. - Livrare pentru dl C.
- Dumneata eşti ? - Calvin. Eu sunt.
Mulţumesc. Vă aduc pachetele.
- Pachetele ? - Da, sunt cam multe.
Las uşa deschisă. Lăsaţi-le înăuntru.
E lista.
Armand Assante ?
Hei !
Stai puţin !
- Tu ! Ia-le înapoi ! - Nu te apropia de dubiţă !
Ce să fac cu atâtea pachete ? Fiţi serioşi !
Eram sigură ! Ştiam că se întâmplă ceva...
Nu-mi vine să cred că a acţionat pe ascuns
şi l-a tulburat din nou pe Charlie...
Ce ar trebui să facem ?
Există o alternativă evidentă.
- Annie, cuminte. - Bip !
- Johnny, obraznic. - Johnny, aşteaptă !
Gary, cuminte.
Veronica, foarte cuminte.
Visează, Moşule !
Am încurcat-o rău de tot !
Mulţumesc.
Biroul domnului judecător Whelan.
Charlie, se poate să stăm puţin de vorbă ?
E în regulă, scumpule. Haide.
Nu durează mult.
- Facem ce trebuie, Neil ? - Scott trebuie scuturat bine.
Da, dar să-i luăm dreptul de vizită ?
Draga mea, omul halucinează.
Bun, poate că am judecat pripit, oarecum. Eu doar...
De ce să nu creadă Charlie în Moş Crăciun ?
E prea mare.
Fii serioasă, Laura ! La ce vârstă n-ai mai crezut în Moş Crăciun ?
Cred că eram de vârsta lui Charlie.
I-am scris Moşului o scrisoare în fiecare săptămână, în acel an.
Bun, poate...
Poate nu chiar în fiecare săptămână.
Ce mult îmi doream jocul "Întâlnirea misterioasă" !
Îl mai ţii minte ?
Sigur că nu.
Nimeni nu şi-l aminteşte.
Nici nu cred că se mai fabrică, dar...
Oricum...
A venit dimineaţa de Crăciun şi...
Am primit zeci de cadouri.
Am primit de toate !
Cu excepţia jocului "Întâlnire misterioasă".
Aveam trei ani şi cerusem un fluier Oscar Mayer.
Crăciunul a venit şi nici urmă de fluier.
- Atunci am încetat să cred. - Aveai trei ani ?
- Da. - Vai, Neil !
- Vreau să vorbesc cu Charlie. - E cu judecătorul.
Tată !
E în regulă. I-am spus judecătorului tot.
Despre tine şi despre Polul Nord.
După toate depoziţiile, am luat o decizie dificilă.
Regret să o fac acum, în aşteptarea sărbătorilor,
dar, acţionând în interesul copilului...
...aprob petiţia doamnei şi domnului doctor Miller.
Dle Calvin, începând de azi, dreptul dv de vizită e suspendat,
urmând să aibă loc o audiere după începutul anului.
- Bună, Neil. - Scott...
- N-ai voie să vii aici. - Nu mă face să te bat, Neil.
- Moşul ar bate pe cineva ? - Sunt cât pe ce !
Deci încă mai crezi că eşti Moş Crăciun ?
- Nu ştiu. - Cum adică nu ştii ?
Sigur că tu eşti Moşul ! Cum poţi să spui aşa ceva ?
- Gândeşte-te la copii ! - Mă gândesc doar la tine.
Tată, eu mă descurc. Nu-i dezamăgi pe copii.
- Cred cu toţii în tine ! - Charlie, ascultă-mă.
Nu, tu să asculţi ! Crezi că ştii cine e. Nu ştii !
Ascultă-mă, Charlie. Eşti tulburat.
- Ştiu exact cine e. - Charlie, nu e Moş Crăciun !
Ba e Moş Crăciun ! Am fost împreună la Polul Nord !
L-am văzut ! Spiriduşii sunt bătrâni, deşi arată ca mine.
Bernard mi-a zis "flăcăule", fiindcă ştie totul, nu-i aşa, tată ?
Aminteşte-ţi !
Mulţumesc, Charlie. Mulţumesc.
Te iubesc, tată.
Ne puteţi lăsa singuri un minut ?
Ca să-mi iau rămas-bun de la el.
Ai văzut ! Ai văzut cum globul a prins viaţă !
Poţi fi sigur !
- Charlie, trebuie să plec. - Îmi iau lucrurile.
Stai aşa, flăcăule ! Aşteaptă !
Cred că e mai bine să stai aici cu mama.
Vreau să vin cu tine, tată.
- Îmi place când spui asta. - Adică pot să vin şi eu ?
Ce uscată e pasărea asta ! Nu ştiţi s-o stropiţi cu grăsime ?
Bernard !
- Salut, flăcăule ! - Pot să vin şi eu, Bernard ?
Eu n-am nimic împotrivă.
Charlie, dacă...
Charlie ?
Scott !
Charlie !
Acesta este făptaşul.
Scott Calvin, de 38 de ani.
Se crede Moş Crăciun.
Doamnelor şi domnilor, omul acesta nu va fi uşor de găsit.
Nu-l dau de gol costumul roşu şi barba ?
Charlie are idei excelente pentru siguranţa ta.
El e Quintin, de la Cercetare şi dezvoltare.
- Îmi pare bine, Quintin. - Bună seara.
M-am consultat cu Charlie şi avem câteva surprize pentru tine.
De la minge încoace, n-am mai fabricat ceva aşa de grozav.
Fabulos ! Dacă o să cad de pe acoperiş ?
E cea mai recentă fotografie ?
Staţi puţin.
- Mamă ? - Charlie... Dumnezeule...
Ce faci, dragul meu ? Unde eşti ? Ai păţit ceva ?
Sunt bine. Suntem la Polul Nord.
Charlie, sigur n-ai păţit nimic ?
Mă simt grozav ! Îi ajut pe spiriduşi să facă o sanie nouă.
Încercăm o decolare verticală. Pa ! Spiriduşii au nevoie de ajutor.
- Charlie, nu închide ! - Ne vedem la Crăciun, mamă !
Şemineurile nu vor mai fi o problemă.
E un material nou, complet ignifug.
E uşor, dar rezistent.
Şi poţi purta salopeta sub haină şi pantaloni.
Dar ce fac dacă cumva cad de pe acoperiş ?
Vom supraveghea zona de lângă casa doctorului Miller.
Calvin trebuie prins fără să fie agresat.
Ţineţi minte ! Probabil va fi îmbrăcat ca Moş Crăciun.
- Nu mişca ! - Ce... ?
Nici măcar nu e al meu. L-am închiriat.
"De la Cometă, pentru Moşul." Tu ai făcut-o ?
Frumoasă funie. Ca să nu cad de pe acoperiş ?
Cometă, înseamnă enorm pentru mine. Mulţumesc, prietene !
Hai să mergem !
- Eşti gata, flăcăule ? - Da, tată !
Dii, Năvală şi Pas-de-Dans, Ţanţoş şi Ghiduşa !
Dii, Cometă şi Cupidon, Tunet şi Fulger !
Pa-pa ! Pa, Quintin ! Pa, Peewee !
Crăciun fericit !
Nu vă grăbiţi.
Întoarceţi-vă spre dreapta. Alo !
Nu.
- Charlie, stai locului. - Vreau să-ţi arăt ceva.
Zurgălăi anti-radar, paravan de zăpadă,
detector de fum şi odorizant de cameră.
- Şi, cel mai important, fesul tău. - Fesul meu ?
Are transmiţător radio.
Microfonul e aici. Poţi vorbi direct cu Judy.
- Ce-i asta ? - Acela e pentru CD.
- Compact disc ! - Nu, ciocolată şi dulciuri.
Ciocolata e bună şi caldă.
Şi de acolo iese fursecul.
- Cum m-aş fi descurcat fără tine ? - Nu te-ai fi descurcat.
- Eşti mai gras anul ăsta. - Mulţumesc. Şi tu ai mai crescut.
Şi ai fost foarte cuminte, dar vreau să adormi la loc.
- Cred că laptele s-a cam acrit. - E lapte de soia.
Ai spus că ai intoleranţă la lactoză.
Am zis, nu-i aşa ? Mulţumesc că ţi-ai amintit. Fă nani !
- Crăciun fericit, Sara ! - Crăciun fericit, Moşule !
Uite strada unde stau mama şi Neil ! Putem merge acolo ?
Am făcut ceva pentru ei la atelier.
Nu mişca !
- M-aţi speriat. Crăciun fericit ! - Nu e fericit pentru tine, grăsane.
- "Grăsane" ? Băieţi... - Uşurel.
Băieţi, am multă treabă. Faceţi o mare greşeală.
Aveţi grijă, costumul e tare vechi.
- Unde e băiatul ? - În sanie.
L-am prins pe Calvin.
Moşule, ai păţit ceva ? Terminat.
- Ai grijă la cap. - Moş Crăciun ?
- O să fie bine, copii. - Daţi-i drumul lui Moş Crăciun !
Draga mea, sunt sigur că Charlie e teafăr.
Avem o problemă. Moşul era la familia Miller, dar nu răspunde.
E timpul să trimitem spiriduşii ELF.
- Haideţi ! - Hai !
ECHIPA LUPTĂTORILOR FEROCE
Mai repede !
Uite ce e... Ştiu că eşti Scott Calvin.
Şi tu ştii că eşti Scott Calvin. Hai să simplificăm lucrurile.
Eu spun "nume", tu spui "Scott Calvin".
- Nume ? - Kris Kringle.
- Nume ? - Sinterklaas.
- Nume ? - Père Noël.
Babbo Natale. Pelznickel.
Topo Gigio.
Bine, Calvin. Poate câteva ore la răcoare te vor face să schimbi placa.
- Charlie ? - Da.
Nu te speria. Noi suntem băieţii buni.
Hai să-l salvăm pe Moşul !
Nu putem. Poliţiştii supraveghează locul.
Probabil. Dar nu plănuiam să intrăm pe uşa din faţă.
Ne deplasăm mult mai repede dacă zburăm.
Ia-mă de mână şi ţine-te bine.
- Charlie ? - Da ?
Să nu încerci aşa ceva fără un spiriduş.
Îl căutăm pe Moş Crăciun.
Plecaţi acasă, copii. Programul de vizite s-a încheiat.
Nu suntem copii şi n-am venit în vizită.
Am venit să-l scoatem pe tata.
Tu eşti băiatul lui Calvin.
- Cine sunt ceilalţi ? - Cel mai negru coşmar al tău !
Spiriduşi cu atitudine !
Nu trebuia să mănânc gogoaşa.
Dezlegaţi-mă ! Vorbesc serios !
- Charlie ! - Eşti bine, tată ?
Acum da.
- Cum ai reuşit ? - Beteală. Nu e doar decorativă.
Îmi dai şi mie beteală din aia ?
Mamă ?
Mamă !
Neil ! Am venit acasă !
Charlie ?
- Charlie ? - Dumnezeule ! Charlie !
Dragul meu ! Doamne... Vino încoace.
Băiatul meu. Dragul meu !
Băiatul meu, ai venit acasă !
Mi-a fost tare dor de tine ! Ce faci ?
- Bine, mamă. - Eşti teafăr ? Uită-te la mine.
- Charlie, mi-a fost dor de tine ! - Mamă, n-am păţit nimic.
- Am fost atât de îngrijoraţi ! - Mamă, nu mă mai pupa !
Nu am foarte mult timp.
Ai lăsat sub brad darurile făcute de mine ?
- Sigur că da. - Hai să mergem.
- Nu ! Aşteaptă, Charlie ! - E în regulă, Laura.
Cred că e o idee mult mai bună
să rămâi aici cu mama şi cu Neil.
- Dar, tată... - Fără discuţii, Charlie.
Nu pot fi egoist. Nu pot fi cu tine tot timpul.
Suntem o familie. Tu, eu, mama...
...şi Neil.
Şi ei trebuie să stea cu tine.
Mi-e prea dor de tine !
Vino puţin.
Ascultă-mă...
Ascultă-mă. Sunt mulţi copii, milioane de copii în lume.
Cu toţii cred în mine şi se bazează pe mine, Charlie. Iar eu...
N-o să-i dezamăgesc. Am multă treabă de făcut.
Aşa că nici eu nu pot fi egoist.
Mi-ai oferit un dar minunat, Charlie. Un dar minunat !
Ai crezut în mine când toţi ceilalţi s-au îndoit.
Datorită ţie sunt Moş Crăciun.
Egoist ?
Eşti cea mai altruistă fiinţă pe care o cunosc.
Te iubesc, Moş Crăciun.
Te iubesc, fiule.
Nu-i nimic.
Laura, ce zici ? Petreceţi Ajunul Crăciunului cu Charlie ?
Doamne...
Tu eşti !
Chiar eşti tu !
Chiar eşti Moş Crăciun !
- Grozav, nu-i aşa ? - Doamne...
Părinţii tăi au crezut că n-o să ajung nicăieri în viaţă.
Nu pleca. Am ceva pentru tine.
E Moş Crăciun !
- Scott. - Neil.
- Moş Crăciun ? - E în regulă, Neil.
Poftim.
E...
E darul meu de Crăciun pentru tine. Actele de tutelă.
Vreau să vii să-l vezi pe Charlie cât de des doreşti.
Cu siguranţă ! Mulţumesc, Laura.
Crăciun fericit !
Ce-i cu atâtea văicăreli aici ? Salut ! Ce faci ?
Îmi iau rămas-bun de la Charlie.
Ce rămas-bun ? Charlie, mai ai globul de sticlă ?
Trebuie doar să-l scuturi când vrei să-l vezi pe tatăl tău.
Poate veni să te vadă oricând, fie zi sau noapte.
Te-am învăţat eu de rău ?
Fain pulover !
Noi l-am făcut ?
Laura...
Ne atrage în fanteziile lui.
Uite câte măsuri elaborate şi-a luat !
Neil, calmează-te.
O să-ţi explic mai târziu.
Unde a dispărut ?
Haideţi ! Echipa 1, atenţie !
Ocupaţi-vă posturile !
- Faceţi loc, oameni buni ! - Mă tem, tată.
- Poftim. - Întoarceţi-vă la casele voastre !
- Lăsaţi-ne să ne facem treaba. - Vai de mine !
Mă scuzaţi ! Bună seara.
Nu trebuie să trimiteţi pe nimeni... Aşteptaţi !
E fostul meu soţ şi deja a urcat pe horn !
Şefule, priveşte acolo sus !
- E Moşul ! - Moş Crăciun !
Priviţi !
Ce e ?
Acolo sus ! Vedeţi ?
- La revedere, Charlie ! - Pa, tată !
Crăciun fericit ! Şi noapte bună tuturor !
- Îmi pare rău, Charlie. - Nu-i nimic, Neil.
Doar îţi reprimai copilul din tine.
O să fii un excelent psihiatru într-o bună zi, puştiule !
Nu, cred că o să intru în afacerea familiei.
Atenţie la sol !
Fluierul meu !
"ÎNTÂLNIREA MISTERIOASĂ"
La revedere, Moş Crăciun !
- Crăciun fericit ! - Te aşteptăm anul viitor !
Charlie ? E timpul să intri în casă.
Mamă, globul ăsta nu funcţionează.
Fir-ar să fie...
Hei, flăcăule !
Tată !
Deja ţi-e dor de mine ? Am lipsit vreo zece minute.
Lasă-mă puţin. Eram în drum spre Cleveland !
Vino şi îmbrăţişează-mă !
- Vrei să tragem o tură cu sania ? - Da !
- Mama decide. - Te rog, mamă !
Hai, fugiţi de-aici.
Bine. Ţine-te bine.
- Am plecat. - Pa, mamă !
O plimbare scurtă !
- Şi nu peste vreun ocean, Scott ! - Pa, mamă !
- Scott... - Pa !
Scott !
Moş Crăciun !
Traducerea: Anca Baciu www.sdimedia.com