Kaptajnens log: Stjernedato 48623,5.
Vi kender til 246 grundstoffer
men vi mener at fundet nr. 247 inden for ringsystemet på en planet.
Stoffet har en usædvanlig tæt masse. Der er over 550 nukleoner.
- Stoffet synes at være stabilt. - Et stabilt transuransk stof. Utroligt.
Med det stof kan vi laver sonder, som kan sendes ind i en sol.
- Ultratynde reaktorskjolde. - Ja. Find den største koncentration.
Stoffet findes i alle asteroiderne. Skal jeg beame en prøve om bord?
Lad os selv tage ud og se på det.
Det lader til, at de fleste asteroider har iltholdig atmosfære.
- Fint. Det klarer De, førstestyrmand. - Javel.
- Vil De med? - Ja, det vil jeg ikke gå glip af.
Der er en forekomst 30 meter forude.
Der ser ud til at være en grotte. Måleren... Hvad hulen er nu det?
Det er organisk. En slags biopolymer.
Lad os se, hvad der venter os.
Målingen er kraftigst herovre, men jeg kan ikke finde kilden til...
Hr. førstestyrmand.
En klasse fem humanoid. Tilsyneladende død.
Der er 18 lig af humanoider. 11 mænd, syv kvinder.
De fleste er gået i opløsning.
Nogle har ligget her i årevis. Det sidste lig kom for 12 timer siden.
- "Kom"? - Det ligner en slags kirkegård.
- Hvad med det grundstof, vi fandt? - Det udskilles fra ligene.
Det er en følge af opløsningen.
Jeg mener, vi bør lade ligene være.
- Mr. Kim er af en anden opfattelse. - Jeg er ganske uenig.
Det er første møde med denne race.
- Det er en antropologisk mulighed. - Jeg forstår Deres forskertrang.
Men jeg synes, at vi bør respektere deres gravfred.
Jeg er enig med mr. Chakotay. Foretag passive scanninger.
Vi bør vise de døde respekt. Vi nøjes med visuelle observationer.
Udmærket.
Se godt efter alle detaljer. Vi udarbejder en rapport senere.
Tak, fordi jeg måtte sige min mening.
Da jeg besøgte en gravhule på Ktaria 7, ville jeg have en souvenir med hjem.
Jeg snuppede en sten nede i hulen. Men det var ikke bare en sten.
- Hvad var det? - En hellig sten.
Ktarianerne lagde dem i hulen. De repræsenterer særlige bønner.
Jeg havde skændet mandens grav.
Nå, så har jeg set alt, hvad jeg kan.
Hvad ved du så om denne kultur?
De begraver døde på asteroider. Mere kan jeg ikke sige.
- Ingen genstande, kun nøgne lig. - Du ser uden at iagttage.
De nøgne lig antyder, at denne race ikke anvender ligklæder.
De tror sikkert ikke, at de døde kan tage noget med over i det hinsides.
- Hvem siger, de tror på det hinsides? - Se hvordan armene er anbragt.
De ligger i en fredfyldt stilling. Og ligene er viklet ind i polymer.
Alt det viser os, at denne kultur har mange begravelsesritualer.
- Det viser en tro på liv efter døden. - Klingoner har ingen ritualer.
De skiller sig bare af med ligene.
Ja, men udgravninger har vist...
Håndterminaler.
- Der dannes en underrumsvakuole. - Beam os op i en fart.
Vi kan ikke fastlåse jer.
Ryk tættere sammen.
- Jeg sporer jeres komsignal. - Forstået.
- Fik I dem hentet op? - Der er interferens på strålen.
Jeg må kompensere.
Jeg tror, jeg har dem.
Chakotay og Torres er om bord. Sammen med et af ligene.
- Der er intet spor af Kim. - Scan asteroiden.
Der er ingen livstegn. Jeg udvider scanningen.
Han er slet ikke i asteroidebæltet.
- Iværksæt nødprocedure 21 A. - Det nytter ikke. Han er væk.
Underrumsvakuolen er forsvundet. Han må være blevet suget ind i den.
- Det er ikke et af ligene fra grotten. - Det kom, da Kim forsvandt.
Der er elektrisk aktivitet i hjernen. Hun er lige død.
Måske kan vi vække hende til live.
- Hun vil kunne give os nogle svar. - Vi kan ikke forstyrre dødsprocessen.
Hvad skal vi så gøre? Kim er forsvundet.
Hun er den eneste, der kan fortælle os, hvad der er sket.
Overfør os til infirmeriet.
Døden er afslutningen på dette liv, men begyndelsen på en ny rejse.
Ptera er nu i den næste emanation.
Det er hendes pligt og privilegium.
Vi lover at bevare mindet om hende, så når vi træder ind...
Luk mig ud!
Hun er i live. Afbryd kenotaffen.
- Her er den. - Tak.
- Den rummer mange minder. - Vi er stolte af dig, Hatil.
- Det er en meget uselvisk handling. - Det er min gave til dig og børnene.
Vi vil altid glæde os over det.
- Men jeg vil savne dig. - Jeg vil også savne dig.
Men vi ses i den næste emanation, når du er klar til at slutte dig til mig.
Hils din far og sig, at hans garili-træer blomstrer.
Det skal jeg nok.
- Farvel. - Farvel.
Bare læg dig ned. Vi gør dig ikke noget.
- Hvem er det? - Måske en fra den næste emanation.
Den næste emanation? Er han vendt tilbage?
- Tilbage hvorfra? - Thanatologen er på vej.
Lad os ikke tale mere om det, før han kommer.
Hvordan er du kommet hertil?
Jeg ved det egentlig ikke.
Jeg vågnede inde i den der kapsel.
Vi var ved at undersøge en asteroide, hvor vi havde fundet nogle lig.
- Så opstod der et underrumsfænomen. - Hvad mener du med lig?
Mit navn er Neria. Jeg er chefthanatolog her.
Fændrik Harry Kim fra Voyager.
Hvilken race tilhører du?
Vi kalder os mennesker. Vi stammer fra Jorden i en anden del af galaksen.
- Han så lig på en asteroide. - Lig?
- Hvor er jeg henne? - Hvad skal det sige, doktor?
Hvil dig nu, Hatil. Du skal ikke være bange.
- Kan vi tale sammen, fændrik Harry? - Bare kald mig Harry.
Vi er vhnorierne. Dette er vores hjemplanet.
- Vi undersøgte planetens ringe. - Der er ingen ringe om vores planet.
Underrumsvakuolen må have ført mig et andet sted hen.
Har I nogle stjernekort? Jeg vil gerne se, hvor jeg er nu.
Du er nu i de levendes verden.
- Du kommer fra en anden dimension. - En anden dimension?
Ja, den næste emanation. Livet efter døden.
- Hvordan genoplivede De hende? - Hun døde af kræft i hjernen.
Jeg fjernede svulsten, genskabte vævet og genoplivede hende.
- Hvorfor var hun viklet i polymer? - Det udskilles af hendes væv.
- Forklar. - Cellerne opløses til biopolymer.
Og det udskilles derefter af huden. Det er deres nedbrydningsproces.
- Så de biopolymerrester vi fandt... - Var rester af andre opløste lig.
De har med andre ord vandret gennem opløste lig.
- Kan De vække hende? - Ja. En sprøjte netinalin, Kes.
Goddag.
Jeg ved, det må virke forvirrende, men alt er i orden.
- Jeg hedder Kathryn Janeway. - Jeg hedder Ptera. Hvor er min bror?
Han er desværre ikke her.
De skulle jo alle sammen være her.
Vi har fjernet din hjernesvulst.
- Vi var i stand til at vække dig... - Er det her livet efter døden?
Nej. Du er ombord på et stjerneskib.
- Men min bror skulle være her. - Lad mig forklare...
Nej! Slip mig! Det her er helt forkert!
Der lå en kvinde i den, før jeg kom?
Hun hed Ptera og var ved at dø af en hjernesvulst.
- Så hun var altså ikke død? - Nej. Det sker først i kenotaffen.
Kenotaffen bringer livet til ophør, lige før spektralrevnen opstår.
Og så føres deres legeme til den næste emanation.
- Spektralrevne? - Lad mig vise dig det.
Det ligner en underrumsvakuole. Frembringes de af kenotaffen?
Nej, det er et naturligt fænomen.
Anlægget er opført på dette sted, fordi spektralrevnen dannes her.
Undskyld min nysgerrighed
men du er den første, der nogensinde er vendt tilbage.
Du sagde, at du så lig derude?
Ja. Syv kvinder og 11 mænd.
Nogle lig havde ligget der i årevis.
Vil du påstå, at når vi dør, så rådner vi bare op på en asteroide?
Sådan så det ud for os.
Foretog I bioscanninger af ligene? Kan du huske nogle særlige data?
Vent. Det her er vores første kontakt.
Vi har lært at være varsomme med, hvad vi fortæller fremmede kulturer.
Jeg vil foretage en bioanalyse. Følg venligst med dr. Renora.
Bioanalyse? Jeg vil bare tilbage til mit fartøj.
- Jeg kan benytte spektralrevnen... - Du skal ingen steder.
Du giver os det første glimt af, hvad der ligger hinsides døden.
Den mulighed må vi udnytte.
Vi har undersøgt ringsystemet. Der er over 200.000 lig på asteroiderne.
Hver anden time opstår en vakuole, et lig ankommer og den forsvinder.
Foretag en omfattende scanning og undersøg alle vakuolerne.
- Find livstegn efter mr. Kim. - Infirmeriet her.
- Vores gæst er ved bevidsthed igen. - Jeg er på vej. Overtag broen.
- Mere ved jeg desværre ikke. - Du har allerede fortalt mig meget.
Nu har jeg en idé om, hvad der kan være sket med mr. Kim.
- Kan jeg gøre noget for dig? - Ja. Give mig svar.
- På hvad? - Hvad sker der med os efter døden?
Det ved vi ikke.
Men vakuolen fører ligene til asteroiderne i dette ringsystem.
- Og hvad så? - Hvabehar?
Vi skulle opnå en større forståelse af universet, når vi dør.
- Vi skulle få svar på alt. - Jeg ved, det må være skræmmende.
Du har haft en traumatisk oplevelse. Men der er én ting, må du forstå.
Bare fordi jeg ikke har svar på alt, betyder det ikke, at de ikke findes.
Min bror...
Jeg troede, vi skulle mødes igen.
Jeg ville fortælle ham om hans børn og dem derhjemme.
Men han er her ikke, vel?
Han er...
Skal jeg nu tilbringe resten af livet på det her stjerneskib?
Ptera, jeg vil gøre alt for at finde ud af, hvordan du endte her.
Så snart jeg ved noget, skal jeg nok fortælle dig det.
Måske skulle du gå en tur og få lidt at spise. Er du sulten?
Ja, jeg trænger til lidt mad.
- Hvad var det? - Melding.
Der dannes en vakuole i maskinrummet.
- Hvad sker der, B'Elanna? - Jeg har sporet vakuolen.
Øjeblik.
Hvad er det, du siger, Hatil?
Jeg ved ikke, om jeg er parat.
- Det forstår jeg ikke. - Det gør jeg heller ikke.
Jeg er begyndt at spekulere på, hvad der egentlig sker, når vi dør.
Opnår jeg en højere bevidsthed?
Hvad har den fremmede sagt?
Han har fået mig til at tænke over noget, vi bare har taget for givet.
Og nu da jeg har tænkt over det, er jeg ikke så ivrig efter at dø.
Vi ved ikke, hvem han er, eller hvorfor han lyver om den næste emanation.
Forkast ikke troen på grund af ham. Det er jo meningsløst.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal tro.
Jeg er bange, Loria.
Det skal nok gå. Bare tænk på din far.
Han venter på dig.
Vi ses ved overføringsritualet.
Jeg ved ikke, hvem du er, men hold dig fra min mand!
Men jeg ville ikke...
Du må tilgive min kone.
Hun forstår ikke, hvorfor jeg tvivler på det hinsides.
Det er derfor, jeg er her. Jeg bereder mig på at dø.
Kan du sige mig, hvad jeg kan vente i den næste emanation?
Det spørger alle mig om. Men jeg ved det ikke.
- Du kommer da fra det hinsides? - Nej, fra en anden virkelighed.
Måske er det jeres liv efter døden.
Men milliarder af folk fødes, lever og dør, nøjagtig som I gør her.
Men du så jo mit folk derude. Du sagde, at de var døde.
Ja, men... Måske har jeres thanotolog ret.
Måske var det bare de jordiske rester. Måske opstår I til en anden tilstand.
Men der er også den mulighed
at der slet ikke findes en højere eksistens.
Når vi dør, ophører vi måske med at eksistere.
Det kan jeg ikke svare på.
Jeg ved ikke engang, hvad der sker med mit eget folk, når vi dør.
Har I ingen thanatologer, der studerer døden?
Jo, på en måde. Der har været mange læger
filosoffer og teologer, som har drøftet, hvad der sker efter døden.
Men ingen har fundet et svar.
Vi betragter døden som et trin i vores udvikling.
Nogle er ivrige efter at dø.
Hvis de er bedrøvede eller ensomme, går de videre til det næste liv.
Er du så her, fordi du er træt af dit liv?
Lige siden ulykken...
...har livet været svært.
- Men det er nu min families idé. - Din familie?
Jeg er jo en byrde for dem nu.
Det slider på dem at skulle pleje mig. Og jeg kan ikke yde meget.
Ved et familieråd blev det besluttet
at jeg skal drage videre til den næste emanation.
- Du ser forfærdet ud. - Jeg skal ikke dømme din kultur.
Men det lyder skræmmende.
Familien gjorde det af kærlighed til mig.
De var glade på mine vegne.
De sagde, de ville se mig, når de kom til den næste emanation.
Men jeg må indrømme
at der var en lille stemme indeni, som var bange for at dø.
Og efter at have talt med dig, er den stemme blevet mere højlydt.
Der dannes endnu en vakuole. Remodulér skjoldene, Tuvok.
Det nytter ikke noget.
Bær liget ned i kapellet.
Det var sært. Der er dukket tre lig op om bord.
De har alle udløst en nerveenergi.
Og i hvert tilfælde er energien trængt gennem skroget og ud i ringene.
Energiens frekvens svarer til strålingen i asteroidebæltet.
Vakuolerne forstyrrer warpkernen. Der sker snart et udslip.
Vakuolerne dannes nær warpkernen. Måske tiltrækkes de af den.
Læg ny kurs, mr. Paris.
- Vi skal et halvt lysår væk. - Javel, kaptajn.
Vi afbryder warpkraft nu. Vi er 0,6 lysår fra ringsystemet.
- Dannes der flere vakuoler? - Nej. Vi er i sikkerhed herude.
Få warpkernen skærmet af, så den ikke ødelægges af vakuolerne.
Jeg kan kigge stjerner i timevis. Jeg bliver aldrig træt af det.
Vi har altid fået at vide, at vi ville se smukke farver og lys i det hinsides.
Vi skulle se det hele med nye øjne.
Men hvad er der blevet af de andre?
Min bror. Og min far. Og alle dem, der er gået forud.
Der dør folk hver eneste dag. Ender de alle som livløse lig?
Hos os begraver vi folk i jorden og tror, at deres komrah frigøres.
- Deres komrah? - Ånden. Selve vores inderste væsen.
Måske sker noget lignende med jer.
Vi tror ikke på nogen ånder.
Vi skal leve videre som fysiske væsner.
Det er jo derfor, vi sender folk gennem spektralrevnen.
Vi skal over i den næste emanation
og genforenes med vores familie.
Men sådan er det slet ikke, vel?
Ingen af mine kære er jo her.
Jeg er helt alene.
Jeg hører ikke til her. Kan I ikke sende mig hjem igen?
Der er vist kun en, der kan svare på det spørgsmål.
Vi gør alt, hvad vi kan, Ptera. Når vi finder vores kollega, kan...
Måske kan vi sende Ptera hjem og samtidig finde Kim.
- Forklar. - Vi kan genskabe transportulykken.
Hvis han blev suget ind i vakuolen, kan Ptera sendes hjem på den måde.
Ptera kan få en transponder med. Så kan transporteren fastlåse Kim.
- Kan jeg så komme hjem? - Vi kan ikke garantere, at det lykkes.
Jeg har jo været død en gang. Og jeg er parat til at dø igen.
Hvis der er mulighed for at vende hjem, tager jeg chancen.
Gør en underrumstransponder klar og lær Ptera at betjene den.
Kaptajnens log, supplerende: Vi er vendt tilbage for at sende Ptera hjem.
Torres har midlertidigt afskærmet warpkernen mod vakuolerne.
Men det kan ikke holde evigt.
- Husk hvad du skal sige til Kim. - Ja.
- Der dannes en på dæk 13. - Se om warpkernen er beskyttet.
- Den ser ud til at holde. - Kalder transportrum 3.
- Der dannes en vakuole på dæk 13. - Forstået.
Jeg har vakuolen fastlåst.
Held og lykke, Ptera.
Jeg starter overførslen.
Jeg tilpasser mønstret... Vent. Vakuolen forsvinder.
- Jeg kan ikke få hende igennem. - Hent hende tilbage.
- Jeg kan ikke. - Før systemet over til buffertank 4.
Jeg har hende!
- Hun er død. - Er der nogen hjerneaktivitet?
- Hvor længe kan vi blive her? - To timer mere.
Så har vi to timer til at finde Kim. Udfør endnu en underrumsscanning.
Udvid radius til ti astroenheder. Jeg kommer ned i maskinrummet.
Beam hende over på en asteroide. Det var jo der, hun skulle hen.
Jeg håber, du finder din nye verden.
- Hvorfor? - Vi vil undersøge din cellestruktur.
Det er der ikke udstyr til her, men i Paffran har de det hele.
Mit fartøj kan ikke vente i al evighed. Jeg må tilbage.
- Vi ved ikke, hvordan du kom hertil. - Lad mig undersøge en kenotaf.
Det er der ikke tid til. Alle taler allerede om dig.
Der er mange mennesker, der er nervøse for, hvad du står for.
De ser dig som en trussel mod troen.
Du må overføres til et sikrere anlæg. Det er for din egen skyld.
- Vent! - Der er intet, jeg kan gøre ved det.
- Jeg laver du? - Bereder mig på overføringsritualet.
Det her ligklæde har været i familien i fem generationer.
- Skal I selv iføre jer ligklæder? - Det er noget, vi ser frem til.
Jeg kan huske, da min far og min farfar brugte ligklædet.
Men far var ikke i tvivl om, hvor han skulle hen.
Kan du ikke bare ombestemme dig?
Jeg har skam tænkt på at forsvinde.
Jeg kunne bo hos mine venner i de caraianske bjerge.
Men min familie ville være bekymret for mig.
De ville spekulere på, om der nu var sket mig noget.
Næ, de forventer et overføringsritual, og det skal de få.
Hvad nu hvis du tog op i bjergene, men din familie troede, at du var død?
Bare der finder et overføringsritual sted.
Er du klar over, hvad du går ind til?
Kenotafferne sender jer ud til min dimension, hvor jeg vil hen.
Voyager søger nok efter mig.
Så snart jeg dukker op, ser de mit signal og beamer mig ind.
Og du kan bare forsvinde. Din familie vil tro, at du er død.
Og så kan du leve videre i bjergene.
Hvis du gennemfører overføringen, så dør du jo.
Hvis Voyager finder mig i en fart, kan vores læge genoplive mig.
Vores læger kan oplive folk, der har været døde i flere timer.
- Men det er jo ikke sikkert. - Nej.
Min det er min eneste chance.
Det skal vikles på en særlig måde.
Men vi må skynde os. Jeg skal overføres om knap en time.
God rejse, Hatil. Hils Varel og Toyan.
Vi ses om et par år.
Vi er samlet for at tage afsked med vores ven Hatil Garan.
Vi ærer både hans liv og den afslutning, som han har valgt.
Han yder et stort offer, så hans familie kan få et bedre liv.
Nu sender vi ham videre til den næste emanation.
Det vil overgå hans forstand.
Farvel, Hatil. Jeg elsker dig.
- En ny vakuole på dæk 15. - Den har efterladt et kvindelig.
- Overfør liget til en asteroide. - Javel.
- Hvad er status på warpkernen? - Dæmpningsfeltet er nede på 21%.
Jeg vil anbefale, at vi tager af sted.
Godt. Vend skibet, mr. Paris, og...
Der er en ny vakuole på dæk 12.
- Den efterlod liget af et menneske. - Menneske?
Han er død.
- Overfør liget til infirmeriet. - Javel.
En sprøjte cordrazin.
Slap af, mr. Kim. Alt er i orden. De er i live.
- Må jeg sætte mig? - Værsgo.
- Hvordan har De det? - Jeg er klar til møde i morgen.
- De har fri de næste to dage. - Men jeg har det fint.
Jeg vil bare give Dem tid til at tænke over det, der er sket.
Det synes måske ikke vigtigt for en ung mand som Dem.
Men en af de ting, man lærer, er...
...at man som ung burde have haft tid til at overveje sine oplevelser.
Det hele går så hurtigt.
Man betragter det usædvanlige som noget ganske dagligdags.
Men af og til har man oplevelser, som overstiger alt andet.
Sådan en har De lige haft. Jeg synes, De skal tænke over den.
Skriv om den, eller begynd at male. Lad den komme til udtryk.
- Broen skal nok vente på Dem. - Tak, kaptajn.
Jeg har tænkt meget over det hele.
De folk troede, de vidste, hvad der skete med dem efter døden.
De var forberedt på den. Men det passede jo slet ikke.
De har ikke noget liv efter døden. De rådner bare op på asteroiderne.
Det er jeg nu ikke så sikker på. Deres krop frigiver en nerveenergi.
Den bliver en del af planetens elektromagnetiske felt.
Energien er meget dynamisk.
Der er variation i mønster og styrke.
Tror De, det er deres liv efter døden?
At de i det energifelt opnår den højere bevidsthed, de tror på?
Jeg er ikke sikker. Men én ting er jeg sikker på:
Når det gælder døden, så er der meget, vi ikke kender til.
- Vi ses om to dage, løjtnant. - Tak, kaptajn.