Jeg er Don Juan DeMarco...
...sønn av den store fektemester Antonio Garibaldi DeMarco...
...tragisk drept mens han forsvarte min mors dyd...
...den skjønne Doña Inez Santiago San Martin.
Jeg er verdens største elsker.
Jeg har elsket med over tusen kvinner.
Jeg ble 21 år sist tirsdag.
- God kveld. - God kveld, Nicholas.
Ingen kvinne har noensinne forlatt mine armer utilfredsstilt.
Bare en har forkastet meg...
...og, som skjebnen ville det, var...
...hun den eneste som betydd noe...
Derfor er det, som 21-åring...
...at jeg har bestemt meg for å gjøre slutt på livet.
Men først... en siste erobring.
- Får jeg lov? - Vel, egentlig...
Jeg venter på en venn, han skulle være her snart.
Jeg blir ikke lenge.
Jeg er Don Juan.
Så morsomt.
Skal du på kostymeball?
Nei, jeg er Don Juan...
...direkte nedstammet fra den spanske adelsfamilien.
- Og du forfører kvinner. - Nei, jeg utnytter aldri en kvinne.
Jeg gir kvinner nytelse, hvis det er det de begjærer.
Det er den største nytelse de noensinne kommer til å oppleve.
Det er noen kvinner som er fine i trekkene...
...med en spesiell stofflighet i håret...
...en kurve på ørene som svinger seg som et skjell.
Disse kvinnene har fingre...
...med samme følsomhet som benene deres.
Fingertuppene har samme følelse som føttene deres.
Når du tar på knokene deres...
...er det som å la hånden gli over knærne deres.
...og denne ømme, kjøttfulle delen av fingrene deres...
...er det samme som å la hendene stryke rundt lårene deres.
...og til sist.
Hver eneste kvinne er et mysterium som skal løses.
Men en kvinne kan ikke skjule noe for en sann elsker.
Fargen på hennes hud forteller oss hvordan vi skal gå frem.
En lød som en rose i blomst, rosa og blek...
Da må hun lokkes til å åpne sine kronblader med en hete som solens.
Blek og fregnet hud hos den rødhårede...
...krever vellysten til en bølge som knuser seg mot kysten.
For å vekke det som ligger under...
...og bringe skummende fryd av kjærlighet til overflaten.
Selv om ingen metafor egentlig kan beskrive det å gi en kvinne elskov.
Det nærmeste er å spille på et sjeldent instrument.
Jeg lurer på:
Føler en Stradivarius fiolin samme henrykkelse som fiolinisten...
...når han lokker frem en enkelt perfekt tone fra dens hjerte?
Hver sanne elsker vet at det mest tilfredsstillende øyeblikk...
...kommer lenge etter at ekstasen er over, når han ser foran seg...
...den blomst som har sprunget ut under hans berøring.
Beklager at jeg er så sen.
Jeg håper du satte igang uten meg.
Vel vel.
Nå må jeg dø.
KANARIØYENES STRENDER
AVSLØR MYSTERIENE
'Kveld, Jack.
Åssen går det, Gammer'n?
Du har lagt på deg litt.
Vel, du og jeg bruker samme bakeriet vet du.
Beklager kveldsjobbing, -
- men denne jobben er det bare Superpsykologen som kan klare.
Han hopper for et godt ord, det garanterer jeg deg.
Hvorfor kostymet?
Han er Don Juan.
"Han ønsker å ende sitt liv med ære". Han vil vi skal-
- sende opp vår beste fektekunstner for å kjempe med ham.
Aller helst "Don Francisco da Silva."
Har han virkelig sagt det?
Jeg var der oppe.
Hvordan kommer du inn i denne?
Her.
Sikker på at det var sånn Freud startet?
Hva vet jeg?
Jeg er bare en teit purk, det er du som er skallebanker'n her.
Hvor er Don Francisco da Silva?
Jeg vil ikke kjempe mot noen andre. Hvor er han?
Don Francisco da Silva-
- dro til Mallorca denne helgen, -
- men jeg er hans onkel, Don Octavio del Flores.
Det holder ikke, jeg må dø for Don Franciscos hånd.
Jeg er Don Juan DeMarco.
Du er den Don Juan?
Korrekt.
Hvorfor, med så mange suksesser...
...ønsker den store Don Juan å ende sitt liv?
Fordi det er ingenting igjen å leve for.
Mener du å si ingenting overhodet?
Ikke når min Doña Ana er alt for meg.
Hun heter Doña Ana?
Nå forstår du hvorfor jeg må dø.
Jeg ber bare om at det må skje ved Don Franciscos hånd...
...så det kan sies jeg døde med heder mot en verdig motstander.
Don Juan, denne unge kvinnen, Doña Ana, må være helt spesiell.
Jeg ville likt så godt å få høre om henne.
Har du aldri møtt en kvinne som inspirerer deg til slik kjærlighet...
...at til slutt fyller hun alle dine sanser?
Du ånder henne...
Du smaker henne...
...du ser dine ufødte barn i hennes øyne...
...og vet at ditt hjerte har funnet hjem.
Ditt liv begynner med henne, og uten henne må det visseligen ende.
Utvilsomt kan det å miste en slik kjærlighet være meget smertefullt, men...
...hvorfor miste håpet ved siden avlivet? Hvorfor miste alt?
Ikke glem, min venn, at kraften i din kjærlighet...
At kraften i Don Juans kjærlighet er besluttsom og ikke kan hindres.
Jeg ber om unnskyldning for dette umandige opptrinn, Don Octavio.
Vær så god.
Jeg takker.
WOODHAVEN RIKSHOSPITAL
Hvit mann, 21 år, innbrakt for en ti-dagers observasjon...
...etter et suicidalt forsøk, angivelig anlediget av et...
...brudd på et kjærlighetsforhold.
Og pasienten indikerer ingen tidligere suicidale tendenser...
...ingen dokumenterte tidligere innleggelser.
Ingen dokumentasjon av noe som helst. Skoler, fengsel...
Mor, far, foreldre, ingen ting.
Og guttungen er helt ko-ko...
...og har alvorlige vrangforestillinger.
Han tror han er en helt annen.
Noen vi kjenner?
Navnet er Don Juan.
- Greit. - Jeg fleiper ikke.
La oss roe oss nå, og...
Alltid er jeg rampungen.
Hvem vil ha ham?
- Vent... - Ikke bli irritert nå.
Vent nå litt.
Du holder på å trekke deg tilbake.
Jo da, men dette hadde vært en pokkers så fin svanesang.
Dette lyder som et langtids-kasus, slik du beskriver det.
Jeg gir det til Bill, har du tid til det?
Et øyeblikk.
Unnskyld meg, men jeg vil gjerne få diskutere dette litt nærmere.
- Kan vi snakke om det senere? - Ser frem til det.
Jeg vil ha denne guttungen.
Vær fornuftig nåda, Jack...
...du forlater oss om ti dager.
Det gjør gutten også.
En pasient med vrangforestillinger helbredes ikke på en uke eller to.
Når den ti-dagers observasjonen er over, blir han tvangsinnlagt...
...og kommer til Bill uansett.
Hadde dette vært for ett år siden...
...og jeg sa jeg skulle få ham ut på ti dager, så hadde det ikke vært tvil.
- Antageligvis sant. - Så det er ikke grunnen.
Du har gått på rutinen i månedsvis nå.
Du er utbrent.
Derfor ba du om å få trekke deg tilbake, ikke for å reise med Marilyn.
Ikke gjør det verre for meg enn det er.
I 25 år har vi holdt på med hverandre på denne måten.
Ja, og du har vært dette stedets beste kliniker.
Alle vet det, men nåer det på tide...
...å komme seg vekk. Hvor drar dere?
Pyramidene? Fantastisk, all sanden...
...himmelen, utsikten, dere får en fin tid.
Skulle ønske du kunne se fjeset ditt.
Jeg gir ham til Bill.
Gutten her vil danse...
...flamenco på hodet til Bill til det ser ut som en tortilla.
...og du har ansvaret.
Kunne du tenke deg å fortelle hvorfor du prøvde å ta livet av deg?
Du vil at Don Juan DeMarco, verdens største elsker...
...skal snakke til deg?
Hva vet du om stor elskov?
Har du noensinne elsket med en kvinne...
...til det sildret melk av hennes bryster...
...som om hun nettopp hadde født kjærligheten selv...
...og nå må nære den, eller sprenges?
Har du noengang smakt en kvinne...
...til hun trodde at den eneste måte hun kunne bli tilfredsstilt...
...var å oppsluke den tungen som hadde fortært henne?
Har du noensinne elsket en kvinne så fullstendig...
...at lyden av din stemme i hennes ører kunne få kroppen hennes til å skjelve...
...og eksplodere med en så intens nytelse...
...at bare gråten kunne bringe henne full forløsning?
Hvor er Don Octavio del Flores?
Hvem?
Min vert i denne villa.
- Hvor er Don Octavio? - Mener du Dr. Mickler?
Hvem?
Hvorfor tror du at Dr. Mickler er Don Octavio del Flores?
Hvorfor tror du at Don Octavio del Flores er Dr. Mickler?
Hei der, Willy.
Åssen går det?
Don Octavio del Flores?
- Jeg sa bare... - At du var Don Octavio del Flores.
Fortelle en med vrangforestillinger...
...at du er en 1600-talls adelsmann.
For å få ham med i kurven.
Vel, bare forsyn deg, Don.
Vent litt, sa du fra til Paul?
- Det kan du banne på. - Og hva sa han da?
Hans eksakte utsagn var; Jack ødela det, la ham fikse det.
Det er veldig vennlig av deg å vise meg veien, Gloria.
Ja, kom inn.
Jeg har brakt Hr. Juan hit for avtalen hans.
Tusen takk, Gloria.
Jeg kan komme og hente ham senere.
- Alt i orden, jeg tar meg av det. - Det er ikke noe bryderi over hodet.
Jeg går forbi døren her nøyaktig om en time, påslaget.
- Fint, takk. - Jeg har en pause.
Ikkeno' problem.
Hva er det du gjør med disse jentene?
Folkene dine tok min maske, Don Octavio.
Det hadde de ingen rett til.
Jeg fjerner aldri masken offentlig, forstår du konsekvensene av dette?
Ikke helt, men...
Vel, jeg vil rammes av en forbannelse.
Jeg skjønner godt at det vil kunne være opprivende.
Hvorledes ville du føle det om du måtte fjerne din maske?
Ja, maskene våre steller det virkelig i stand for oss, ikke sant?
Hvor lenge har du båret din?
Siden jeg var seksten år.
Jeg satte den på meg og sverget...
...å aldri ta den av, den dagen jeg forlot mor, den mørke skjønnheten...
...Doña Inez.
Jeg har noen piller her, kan du ikke ta dem, de hjelper.
Piller mot vrangforestillinger?
Da er jeg redd vi måta disse pillene sammen...
...fordi du har alvorlige villfarelser.
Hvilke villfarelser da?
Denne idéen om at du er noen som heter Dr. Mickler.
Jeg er meget skuffet over deg.
Meget skuffet.
Her er åssen det funker.
De kan tvinge deg til åta medisineringen, slik er loven.
Du er her til hva de kaller en ti dagers observasjon.
I de ti dagene kan de gjøre hva de måtte finne nødvendig.
Jeg har ingen selvbedrag. Jeg er Don Juan.
Lar du være å medisinere meg disse ti dagene, så skal jeg bevise deg det.
Greit, hva hvis jeg fremdeles ikke tror deg?
Da skal jeg ta medisinene...
...og du kan tvangsinnlegge meg for sålenge du vil.
Har vi en avtale?
Får jeg ti dager til å fortelle deg min historie?
Jeg ble født i Mexico.
Det ble klart på et tidlig tidspunkt...
...at jeg var annerledes på en måte.
Jeg, for min del...
...begynte langsomt å innse at min lek ikke var lik de andre guttenes.
Da jeg var ti år, bekymret min mor seg over...
...min interesse for kvinner.
Hun henviste meg til Gud, og ba...
...Ham frelse meg før det var for sent. Det var tydeligvis for sent.
Men den lærdom Kirken ga meg var ikke uten verdi.
Da jeg var tolv, forsto jeg plikten Gud snakket om...
...om å dele ens velsignelser med de som var mindre heldige.
En natt så jeg Doña Querida i vinduet, ikledd underkjole.
Jeg så hvordan kvinners undertøy nesten ikke berører huden hennes...
Hvordan det flyter på en pute av luft...
Hvordan silken svever rundt kroppen hennes, streifer henne...
...som en engels vinger.
Og jeg skjønte hvorledes en kvinne måtte berøres.
Er du italiensk, meksikansk eller spansk?
Er det alt du har å si? Hvilken nasjonalitet jeg er?
Nei, du heter DeMarco, det er italiensk.
Du vokste opp i Mexico, og når du snakker engelsk så gjør du det...
...med en kastiljansk aksent.
Vel, min aksent er farget av mine mange reiser.
Greit nok, jeg skal svare. Jeg vokste opp i Mexico.
Min far var født i Queens.
Tony DeMarco, han var italiener, dansekongen på Astoria.
Unnskyld meg. Din far var dansekonge...
...her i New York by, på Astoria?
Min far kom til Mexico for å arbeide for en farmasøytisk bedrift.
Han steg av bussen og var på vei...
...til en hacienda like ved for å leie rom...
...da han så min mor for første gang.
Begge hennes foreldre var døde av en sykdom.
Men min mor var sterkere.
Hun overlevde, og tok over plantasjen.
Sittende i sollyset...
...de skarpe stråler fikk håret til å skinne, hun var så vakker...
...at min far først ikke trodde sine egne øyne.
Det var kjærlighet ved første blikk.
De holdt hverandre i måneskinnet, kysset og tok på hverandre...
...danset til morgengry.
Jeg syns du sa din mor sto i sollyset.
Det er fars versjon. Mor sier det var om natten.
De giftet seg neste uke.
Far tok navnet Don Antonio...
...og ble "El Patron" og drev kaffeplantasjen.
Deres kjærlighet var som en perfekt bønn.
Selv Gud kunne ikke benekte den.
Jeg ble født nøyaktig ni måneder senere.
Jeg sa; Jim, skjønner jeg deg rett...
...så har du undersøkt bilen vår i seks dager nå...
...og har fremdeles ingen aning om hvorfor radiatoren lekker.
Så vi får bilen tilbake like ødelagt som da vi leverte den inn.
Bortsett fra at nå vil du ha $430 for den tiden det har tatt deg...
...å ikke finne ut hva som er galt?
Hva sa han da?
"Vi kan fortsette ålete, Fru Mickler...
...men det koster $65 i timen."
Tja, jeg veit ikke, betal fyren.
Betale ham?
Hvor var du hen nå?
El Mexico.
- Jeg så etter deg. - Litegranne vår.
- Unnskyld meg, søster. - Tulipaner til meg?
- Hvorfor tulipaner, Jack? - Jeg vil diskutere gutten litt.
- Hva foranlediger tulipanene? - Hvorfor ikke?
Guttungen er "Fantastico"!
Fint at han svarer til forventningene.
- Det er noe jeg vil snakke om. - Jeg vet det.
- La meg fortelle hva han gjorde. - Vent, Jack.
Når begynner du å medisinere Don Juan? Det har gått to dager nå.
- Du har tenkt å medisinere ham? - Jeg vet ikke.
Han har jo vrangforestillinger. Medisin?
Gir jeg ham medikasjon...
...så kommer jeg aldri inn i den verden...
...han er i og det er en vidunderlig verden og...
Ingen medisin. For øyeblikket.
- Hvis du gjør en ting for meg. - Hva da?
Vel, akkurat nå...
...har Don Juan en forstyrrende inn- flytelse på den kvinnelige betjening.
Hans "Hacienda" har flere pleiersker på valium enn pasienter.
Kan du gjøre noe med det?
Allerede gjort, kjære deg, slapp av.
Tid for skallekrymper'n.
- Hvem er du? - Din nye pleier, Hr. Compton...
...men kall meg Rocco, Casanova.
Jeg er ikke Casanova. Jeg er Don Juan.
Ålreit, greit, kom nå.
Kom inn.
- Doc, her er Don Juan. - Hei, Rocco.
Takk.
Jeg har en godbit til deg i dag.
Her er brystvortene hennes, og her er skambenet hennes.
Hennes elsker kysser konturene av baken hennes...
...akkurat der hvor den møter lårene hennes.
La oss gå over til noe annet, skal vi?
Som hva da, Don Octavio?
Kan vi ikke snakke om hvem jeg er?
- Ja, jeg vet hvem du er. - Hvem?
Don Octavio del Flores, onkelen til Don Francisco da Silva.
Og hvor er det vi er, her?
Jeg har ikke sett noe skjøte, men jeg går ut fra at villaen er din.
Hva ville du si til noen som...
...hevdet at dette er et psykiatrisk hospital og at...
...du er en pasient her og at jeg er din psykiater?
At han hadde en begrenset og lite kreativ måte Åse situasjonen på.
Du vil vite om jeg skjønner at dette er en psykiatrisk institusjon.
Ja, jeg skjønner det.
Men, hvordan kan jeg da si at du er Don Octavio...
...og at jeg er en gjest i din villa?
Ved Åse forbi det som er synlig for det blotte øye.
Det er ikke alle som deler mine oppfatninger, det er nå så.
Når jeg sier at alle mine kvinner er...
...blendende skjønnheter, så protesterer de.
Dennes nese er for stor...
...en annens hofter for brede, kanskje den tredjes bryster...
...for små.
Men jeg ser disse kvinnene som det de virkelig er.
Praktfulle...
...strålende, skjønnhetsåpenbaringer...
...og perfekte, fordi jeg ikke er begrenset av hva øyet alene ser.
Kvinner liker meg av den grunn, Don Octavio...
...fordi de fornemmer at jeg søker skjønnheten som ligger inne i dem...
...inntil det overskygger alt annet.
Da kan de ikke lenger unnslippe sin attrå...
...etter å forløse den skjønnheten og innhylle meg i den.
For å svare deg, jeg ser klart som dagen at denne...
...store bygning er din villa, ditt hjem...
...og når det gjelder deg, Don Octavio del Flores...
...så er du en stor elsker som jeg selv...
...om enn du har faret vill og mistet din aksent.
Skal jeg fortsette?
Vel vel. Tilbake til Mexico.
Min mor, Gud velsigne henne, ga seg ikke så lett.
Da jeg var 16 år...
...gjorde hun et siste forsøk på å gi meg kristne verdier...
...ved å finne meg en lærer.
Min mors vurderingssans lå vel noe tilbake å ønske.
Doña Julia var 23 år og gift...
...den trofaste og hengivne hustru til Don Alfonzo, en mann i femtiårene.
Doña Julia ville selvfølgelig hatt bedre av to menn på 25.
"Ære din Gud i din kropp og i din sjel...
...som tilhører Ham."
Mine følelser fortærte meg dag og natt.
Jeg følte i meg... en pine, et brennende sår, en lengsel...
...sammen med den mest ubeskrivelige lykksalighet...
Men hva var det?
Og du hadde ingen idé om hva det var?
Vel, jeg hadde vel det, men...
...ingenting konkret.
Min far forsto at jeg sto ved terskelen av min manndom.
Han begynte å lære meg å bruke sverdet mitt.
Så det var mye fekting mens du vokste opp?
Vel, det var en liten og isolert by som motsto moderne teknologi.
Jeg så at smilet i Doña Julias ansikt var vekk.
Det var blitt erstattet med en tristhet langt søtere enn smilet.
Jeg fornemmet at Doña Julia kjempet en kamp med seg selv...
...og min egen situasjon ble ikke lettere.
Jeg kunne bare tenke på Doña Julia.
For å ikke bli gal vendte jeg meg til metafysikken.
Jeg vurderte meningen av sannhet...
...av å være til, og Gud.
Jeg tenkte på solens gang og død...
...og så tenkte jeg på Doña Julias øyne.
Jeg vil aldri si ja.
Men på et eller annet vis, hun sa ja.
Det gjorde hun.
Så plutselig gikk en sannhet opp for meg:
Den måten en kvinnekropp er skapt, måten en manns kropp reagerer...
Ilden som brant i mine lender...
...det intense begjæret etter å smelte sammen til en...
...alt kom sammen i et strålende glimt...
Det er bare fire spørsmål av verdi her i verden, Don Octavio:
Hva er hellig?
Hva består sjelen av?
Hva er det verd å leve for?
Hva er det verd å dø for?
Svaret er det samme for alle.
Bare kjærlighet.
Doña Julia var min første kjærlighet.
Vel, jeg ser tiden vår er over.
Masken?
Tvangsnevrotisk forstyrrelse med erotomane særtrekk.
Bekrefter tvangsforestillinger.
Bekrefter depresjoner med tvangsbilde særtrekk.
Mulig overspent personlighet.
Jeg skjønner det som du vil gå ovenpå?
Hvor får du det fra?
Hvorfor hører du på opera?
Du hater opera.
Du har meget, meget vakre øyne.
Kom hit.
Jeg må gå opp og...
...ta kalsium så bena mine ikke går i tusen knas...
...aspirin, så hjertet mitt ikke stopper seg til...
...metamucil, så jeg ikke får tarmkreft...
...og selvsagt østrogen, for å lure kroppen min til å...
...tro at jeg fremdeles er 23.
Kom hit.
Hva er det du holder på med der inne?
Angrer du?
Nei.
Jeg tenkte på ungdommen vår.
Det finnes ingen overgangs-rituelle kamper igjen for oss.
Jeg føler det som vi bare har overgitt livene våre til...
...middelmådighetens gang.
Hva skjedde med den guddommelige ild...
...som pleide å lyse på vår vei?
Å, Jack da, kjære deg.
All den ilden er bare mas.
Den skapte mye bråk. Ild er vanskelig å kontrollere, den flammer opp...
...den bruker masse energi, og så, plutselig, dør den ut.
Jeg skal si deg, det er pisspreik, fordi...
Nei, det er ikke pisspreik.
En god, jevn, varm glød, det er...
Det er saken i lengden.
Ingen ild, ingen varme.
Ingen varme, intet liv.
- Det er ligningen. - Nei, Jack.
Kan jeg anta at...
...dette betyr at du ikke har tenkt å trekke deg tilbake med sømmelighet?
Pokker så sant, snuppa. Hva skal jeg trekke meg fra?
Livet?
Vi har ikke begynt en gang, dette er en 12-runders kamp...
Vi er i runde tre...
...og du og jeg skal gå gjennom den som Halleys komet.
- Jeg kan ikke... - Hør nå.
Hva er det som skjer?
Du har vært så rar i det siste.
Jeg vet ikke.
Kom igjen nå, fortell meg det, Jack.
Det er ingen hemmelighet, jeg vet ikke, jeg tviler...
Jeg føler at...
Jeg har en guttunge i behandling nå...
Han tror han er Don Juan, og har et kostyme...
Han har et sverd og en maske og...
Og hvem er han egentlig?
Jeg vet ikke.
Men han...
Han påvirker meg.
Dæven døtte, du er et flott stykke kvinnfolk, egentlig!
Jeg vet det.
Dette kommer til å bli bra.
- Jesus! Ikke her, kjære. - Au! Vent, unnskyld.
Pokker, hva er dette, kammen din?
- Det er tenner på den. - Jeg vil ikke bli skadet.
Og hver eneste gang vi falt i hverandres armer...
...stoppet tiden. I de fire månedene...
...var det verken natt eller dag. Bare min og hennes kjærlighet.
Når det gjaldt Don Alfonzo...
...så var han så mye bortreist i forretninger...
...at jeg nesten kunne bo i Doña Julias hus.
Jeg trodde virkelig at jeg hadde funnet det evige paradis.
Inntil en natt...
Doña Julia min lille due!
Hvor er han?
- Hvor har du gjemt han? - For Guds skyld, er du full?!
Hvordan våger du?! Bare tanken på utroskap dreper meg!
Ja, let og let og let! Legg skam til skade.
Du utakknemlige, fordømmende, barbar av en mann.
- Er du helt fornøyd nå? - Jeg skal drepe denne mannen.
Mitt sverd.
Hvor er mitt sverd?
Han kommer til å drepe meg.
Han dreper meg.
Fort, ut hageporten.
Jeg skal drepe deg.
Det var det siste jeg så til min lærer...
...den elskelige Doña Julia.
I anger reiste hun den natten, og var aldri hørt til siden.
Don Alfonzo var ydmyket av å bli gjort til hanrei av en gutt på 16.
For å gi igjen med samme mynt...
...uttalte han offentlig at han hadde hatt en affære med min mor i årevis.
Det var selvsagt en frekk og forferdelig løgn.
Min far ilte umiddelbart min mors dyd til forsvar.
Uten tvil hadde min far seiret, hadde det...
...ikke vært for en fatal feil.
Han så inn i min mors øyne, og det var for sent.
Antonio...
Nei, Juan!
Å Gud! Jeg vil miste dem begge!
Du har drept min far.
Nå, drep meg.
Tilgi meg far.
Selvsagt tilgir jeg deg.
Du er min sønn.
Og slik var det at min far, den store sverdkjemper Don Antonio...
...døde i min mors armer mens våre tårer falt på ham.
Den kvelden, for å skjule min skam for alltid...
...dekket jeg mitt ansikt med masken.
Og sverget aldri å fjerne den i andres påsyn.
Min far forlot meg for tidlig, Don Octavio.
Jeg fikk aldri sjansen...
Å, flott.
- Du er Dr. Mickler? - Stemmer.
Underskriv her.
Kan du holde den et sekund?
Hallo, kjære.
Nå, hva er anledningen?
Du er anledningen.
Nei, egentlig, er du sikker på det ikke er...
Nydelige.
Unnskyld.
Hvor er Rocco?
- Han har flyttet til Madrid. - Madrid?
Spania?
Så føler han seg så skyldig, så overveldet av skam...
...at han tar på seg denne masken og sverger å aldri...
...ta den av seg igjen sålenge han lever.
- Er ikke det en perfekt myte, hva? - Vidunderlig, en vidunderlig historie.
Gutten er bemerkelsesverdig, du har rett i det.
Og det er eksakt lik en gresk myte.
Sønnen får styrke, blir seksuelt aktiv, og det...
...fører til farens ødeleggelse, som han overtar plassen etter.
Som han måtte en dag, men skyldfølelsen...
...for å overta etter en som elsket ham og ga ham liv, var for stor.
Den er enorm, så han må skjule den ved å bære en maske.
Det er på tide å medisinere gutten.
Vil du gjøre ham tullerusk?
Fyll ham opp med anti-psykotiske kjemikalier...
...så får du i løpet av 48 timer et ko-ko-hue...
...du ikke vil glemme resten avlivet ditt.
Hør hva jeg sier da, han er schizofren, han er ikke Don Juan.
Hvordan vet du han ikke er det? Jeg har vært sammen med ham.
Har han noensinne nevnt at han bodde sammen med bestemoren sin...
...i Queens?
- Jeg har ikke... - Har han nevnt det?
...gått inn i de detaljene.
Jeg fikk en telefon fra departementet.
Vær så snill, sett gutten på medisin.
- Paul, du skjønner ikke... - Jack, vær så snill.
Slapp av, han er din pasient.
Du har fem dager på deg.
Du gjør meg fly forbanna.
Og ikke glem grillingen på lørdag.
Skikkelig forbanna.
Fru DeMarco?
Dr. Mickler, vi snakket sammen på telefonen...
...om barnebarnet ditt. Jeg ville...
Doña Ana.
Han venter på postbudet hver dag, som om han kom med kaker.
Gutten er overbevist om at han har funnet sin rette kjærlighet.
Han er verre enn far sin, Tony.
Tony, Astorias Dansekonge.
Dette er faren hans?
- Han vant en dansekonkurranse? - Har du aldri hørt om han?
Solgte faren hans farmasøytiske produkter?
Tony kunne ikke solgt en båt til en som druknet engang.
Nei, han jobbet for et renserifirma.
Han renset forheng og sofaer.
Lever han ennå?
Sa ikke Johnny det?
Tony døde i en forferdelig bilulykke.
Det var for fem år siden.
I Mexico.
I Phoenix.
- De bodde aldri i Mexico? - Aldri.
- Hvor er hans mor? - Det kan jeg ikke svare deg på.
Vi sto hverandre aldri det du kan kalle nær.
Hvor ofte så du barnebarnet ditt mens han vokste opp?
Bare en gang.
Johnny var seks.
Mener du at det var den eneste gangen du så Jonny i det hele tatt?
Inntil for tre måneder siden.
Jeg åpna døra, og der sto Zorro.
CHELSEA STOKER.
Din bestemor har denne bisarre idéen...
...om at du heter John Arnold DeMarco...
...at du vokste opp i Phoenix, Arizona...
...og at din far døde i en bilulykke.
Interessant fantasi.
Men jeg antar at gjør den henne glad, så er den vel harmløs nok.
Hun sa også at din far arbeidet for et renserifirma.
Du vil jeg skal fortelle en sånn vill historie som hennes, for åvirke normal?
Er det det som skal til for å få meg ut herfra, så kan jeg gjøre det.
Men det går et rykte her om at du skal være psykiater.
Jeg har hørt det.
Merker du det ikke når du treffer en kvinne som er gal?
Mener du å si at bestemoren din har funnet på alt dette?
Akkurat det ja.
Hun hatet min mor. Ikke så utrolig, fordi min bestemor hatet alle.
Så vi holdt oss så langt unna henne som mulig.
- I Phoenix, Arizona? - I Mexico.
Du har aldri bodd i Phoenix, Arizona?
Jeg har aldri bodd i Phoenix, Arizona.
Hva med din fars død?
Jeg har fortalt deg hvordan min far døde, Don Octavio.
Jeg skal ikke ta det, bare påpeke at det står at hun heter Chelsea Stoker.
De bruker aldri sine egentlige navn.
I virkeligheten er hun min Doña Ana.
Som prøver å fortelle meg noe.
Vet du, jeg behandlet en gang en ung gutt, på din alder...
...og han forelsket seg, merkverdig nok, i en pike fra en plakat.
Han var veldig usikker overfor kvinner-
- og prøvde å kontakte henne.
Han må ha ringt det bladet hundre ganger...
...inntil noen der forbarmet seg og ga ham et telefonnummer...
Han ringte.
De snakket sammen i ett minutt, og hun lot ham forstå at...
...hun aldri ville snakke med ham igjen.
Og så da?
Og så? Han prøvde å ta livet av seg, det er "og så".
Doña Ana finnes, Don Octavio.
Vil du høre om henne?
Jeg antar vel det.
Like etter min fars død...
...bestemte min mor at det ville være best å sende meg til Cadiz...
...som om en sjøreise ville rense meg.
Hun selvhadde bestemt seg for å avlegge nonne-løftet...
...i klosteret Santa Maria, hvor hun har vært til denne dag.
Jeg ble sendt avgårde...
...som en håpets due.
Det min mor ikke visste, var at skipet ble drevet av kjeltringer.
Istedenfor Cadiz-
- satte de seil for et obskurt arabisk Sultanat-
- der passasjerene umiddelbart ble solgt som slaver.
Du ble solgt som slave i et Sultanat?
Det stemmer.
Jeg ble kjøpt av en av Sultanens fire koner-
- geleidet vekk av hennes evnukk.
Jeg hadde ingen anelse om hvorfor jeg måtte kle meg i kvinneklær.
Min maske ble byttet med en annen.
Så jeg formoder at mitt løfte om å skjule ansiktet fremdeles holdt.
Sultanen hadde et harem på
...så det var ikke mye han forlangte av hver især av dem.
Jeg ble presentert for Sultanaen.
Jeg forsto fremdeles ikke dametøyet.
Du kan reise deg.
Og du kan gå.
Bli her.
Langsomt begynte jeg å utvikle en teori...
...om hvorfor jeg var brakt til Sultanen.
Fremdeles elsket jeg Doña Julia.
Jeg beklager. Jeg elsker en annen.
Kle av deg!
Drep meg om du må. Jeg er beredt på å dø...
...fordi jeg kan ikke leve med...
...vissheten om at jeg har besudlet minnet om den kvinne...
...som vekket min manndom og fikk den til å synge.
Den synger?
Jeg var forberedt på å miste livet...
...heller enn å forringe min kjærlighet.
Hvordan kunne jeg være utro mot min kjære Doña Julia...
...som nesten hadde ofret sitt liv for å elske meg?
Hvordan sove med en annen kvinne etter å ha gitt kropp og sjel...
...til søte Doña Julia?
Hvordan kunne jeg forsake den rene elskov...
...jeg delte med min blomst, Doña Julia?
Faktisk ble jeg forbauset over hvor lett det var å overkomme fortiden.
Min venn, inntil i kveld har jeg alltid trodd at en mann...
...bare kunne elske en kvinne.
Jeg er blitt narret på det skammeligste, det er helt utrolig...
...at for et par timer siden var Doña Julia den eneste kvinne som fantes...
...og nå, nå finnes praktfulle Sultana Gulbeyaz.
- For en herlig kropp, bryster som... - Kan du holde kjeft?
Plutselig innså jeg hvor farlig situasjonen min var.
Jeg håpet de hadde et gjemmested der Sultanen ikke kunne finne meg.
Om lykken ville ha det, var løsningen aldeles strålende.
Det var Guds palett i all sin naturlige skjønnhet.
De neste to årene tilbrakte jeg dagene hos Sultanaen.
...og nettene dine?
Tilbrakte jeg med de 1500 unge kvinnene i Sultanens harem.
Kom.
Kom til meg, min lille kakadue.
På slutten av de to årene merket...
...jeg at jeg ikke hadde samme entusiasme som før.
Dette kan bli et problem.
Du kan reise deg, min lille due.
Vel, vel, alt godt må komme til en ende.
Gulbeyaz forsto faren for oss begge, -
- og sørget for at jeg dro på timen.
Jeg hadde lært å elske på 1000 måter.
Hver eneste én en leksjon i kvinnesjelen.
Jeg ville savne dem alle.
De hadde listet seg inn i mitt hjerte...
...og fylt meg med glede, som et morgengry i mai.
Jeg skulle gjerne...
Jeg ville likt å høre dette i detalj...
...men det er noe jeg må rekke nå...
...så jeg lurte på om vi kunne fortsette dette i morgen.
Greit.
Takk skal du ha.
Du er tidlig?
Hva syns du om å gå ovenpå?
Klar!
Greit, et øyeblikk.
Hitover.
Hvor ble det av det?
- Du æ'kke no' flink du. - Det er jeg det så, jeg fikk tre.
- Jeg fikk tre. - Vel...
- Når er det min tur? - Jeg fikk fem.
Du er flinkere enn meg.
- Tok du den? - Ja!
Sist, men ikke minst, øyeblikket vi alle har ventet på, Don Juan DeMarco.
Angående det, så vil jeg si at jeg har en avtale med gutten senere...
Og det kan være det avgjørende møtet.
Dette er intet behandlings-møte. Innleggelse eller ikke er temaet.
Vi må vite hva vi gjør med ham når ti dagers fristen går ut.
Skal vi be ham tvangsinnlagt?
Skal vi la ham gå?
Hva?
Jeg vet ikke før etter jeg har hatt møtet med ham.
Han er en suicidal pasient.
Han er ikke suicidal.
Det var et rop om hjelp.
Foreslår du at vi lar ham gå?
- Nei, det gjør jeg ikke. - Greit.
Da får vi dommeren hit mandag morgen for en høring.
Og så overfører vi ham til en annen behandler...
...fordi det er din siste dag her, Jack.
Tror du du kan takle det?
Hvis han er på medisiner så.
Han vil være medisinert.
Greit, da gir jeg ham 100 milligram Mellzac, 4 ganger.
Bill kan trappe det ned når han er tryggere på ikke å bli angrepet -
- av pasientene sine. - Be ham holde opp.
Og hvis han nekter?
Spenner ham fast og gir en sprøyte?
Jeg skal få ham til å ta det, Gud bedre, hva er det dere maser om?
Han er ikke aggressiv, jeg må gå.
Nei, det er en ting til.
Greit, vi er klare.
GOD TUR, JACK!
"I dag er den første dagen i resten av ditt liv."
Jeg er Doña Inez Don Juan DeMarcos mor.
Får jeg komme inn, Don Octavio?
Vær så god.
Jeg kom fordi Mexicos Erkebispedømme fortalte at min sønn hadde ringt dem.
- Hva er det galt med ham? - Jeg er meget takknemlig, Søster, -
- for at du har kommet...
...på dette forunderlige tidspunktet...
...fordi det er så mye jeg trenger å vite for å kunne hjelpe din sønn.
Hva kan jeg hjelpe med?
For eksempel, stemmer det at din sønn vokste opp...
...med deg og din mann i en liten by i Mexico?
San Lois Coatzacoalcos.
Ikke langt fra Izúcar de Matamoros. Kjenner du til stedet?
Ikke mange gjør det, det er et lite sted.
Vet du, for å hjelpe din sønn, så er det en del ting jeg må vite.
Jeg må vite om Don Alfonzo...
...om faren, Don Antonio og ditt forhold til dem begge.
Det ville være best om du snakket direkte med min sønn om disse ting?
Mine løfter til Gud forbyr meg å snakke om enkelte ting i min fortid.
Søster, jeg tror ikke at jeg gjør meg tydelig nok.
Jeg har besøkt din sønns bestemor-
- og hun sier at verken du eller din sønn har bodd i Mexico...
Hun sier at du møtte Tony i Queens, New York...
...og at inntil for litt siden...
...hadde hun bare sett sitt barnebarn en gang i sitt liv...
...i Phoenix, Arizona.
Hun sier også at for fem år siden døde din mann i en bilulykke.
Nå, i tillegg til...
Jeg beklager...
...men du må forstå, Søster, at jeg må få vite hva som er sant.
Sannheten er inne i deg, Don Octavio.
Jeg kan ikke hjelpe deg å finne den.
Er hun ikke nøyaktig som jeg beskrev henne, Don Octavio?
Jo.
Nøyaktig.
Doña Julia har blitt nonne i det samme klosteret.
Det ser slik ut, ja.
Jeg sa til mor at hun kan dra, men at jeg vil savne henne.
Han har sin egen måte til å få fram det riktige.
Hvorfor er du så sikker...
...på at hun ikke hadde en affære med Don Alfonzo?
Min mor hadde ingen affære.
Jeg tror du skjønner hvordan tanken falt meg inn...
...med tanke på hvordan din far døde.
Det har aldri blitt helt klart for meg...
...hva din mor mente når hun ropte; Nå mister jeg dem begge!
Mente hun, både sin mann, og sønn?
Eller, begge sine elskere?
Min mor hadde ingen affære.
Skjønner du hvorfor det er nødvendig...
Slutt!
Tror du ikke jeg skjønner hva du holder på med? Du trenger meg...
...som blodoverføring, fordi blodet har størknet og stoppet til hjertet ditt.
Din trang til realiteter, til en verden...
...der kjærligheten er mangelfull...
...vil kvele deg til det ikke er liv igjen i deg.
Min perfekte verden er ikke mindre réell enn din, Don Octavio.
Det er bare i min verden du kan puste fritt.
Sant?
Du har rett. Min...
...min verden er ikke perfekt.
Hva er dette som skjer med alderen?
Hvorfor vil alle forderve kjærligheten. Og suge den knusktørr for sin glans?
Hvorfor kalle det kjærlighet lenger?
Dette vil bli vårt siste møte.
Jeg pensjoneres på mandag.
Da skal jeg fortelle om Doña Ana.
Du avgjør om jeg skal slippes ut.
Den andre dagen etter at jeg forlot Sultanaen...
...ble skipet vårt fanget i en taifun.
Bare jeg overlevde.
Etter dager drivende på havet fant jeg meg selv på øya Eros.
Hun var sytten år og fremdeles kysk.
Fremdeles frisk og fager...
...og ukjent med den fysiske kjærlighets mirakel.
Hennes skjønnhet var ikke skapt av former og kurver...
...men skinte innenfra som en stjerne.
Noen mennesker tror ikke at en enkelt sjel, født i himmelen...
...kan dele seg i to tvillingsjeler og skyte...
...som stjerneskudd mot jorden...
...der, over oseaner og kontinenter, deres magnetiske krefter endelig...
...forener dem igjen til én.
Hvorledes kan ellers kjærlighet ved første blikk forklares?
Vi var overbevist...
...om at det ikke fantes annet liv under himmelen enn oss.
Vi trodde at vi aldri skulle dø.
Du må love meg at vi alltid skal være sammen...
...at vi skal leve her på denne stranden for alltid...
...og vil omstendighetene noen gang skille oss...
...så er det hit vi skal komme, for å vente i all evighet...
...på den andres tilbakekomst.
Jeg elsker deg.
Lov meg.
Jeg lover.
En dag ba jeg henne om å bli min...
Jeg elsker deg for høyt, men jeg kan ikke elske deg mindre.
Ikke at det er viktig, men...
...kommer du til å bære den masken gjennom hele vårt samliv?
Jeg har sverget å gjøre så.
Da ber jeg deg bare å fortelle hvorfor du har sverget en slik ed.
Jeg fortalte henne den triste historie om min Doña Julia uten å ane...
...at min Doña Ana trodde jeg hadde spart meg selv til henne...
...slik hun hadde for meg.
Vel og bra, min elskede.
Jeg godtar at jeg ikke er din første, hvis du forteller med samme ærlighet?
...hvor mange andre det har vært.
Her hadde det passet veldig bra for meg å lyve, men sannheten...
...er en forferdelig vane.
Med deg så har det vært...
...nøyaktig...
...ett tusen fem hundre og to.
Jeg kunne se at dette var et helt annet antall enn hun hadde trodd.
Og ikke lett å fordøye, om enn prøve som hun gjorde.
Da hennes smerte traff mitt hjerte som en dolk, tigget jeg om tilgivelse.
Jeg fjernet min maske...
...i en angerfull gestus, men mine ord var til ingen nytte.
For å dekke hennes ydmykelse, tok hun masken...
...og forlot meg for alltid.
Slik endte mine eventyr, og samtidig min sjanse til-
- en dag, som min far-
- å kunne dø i armene til den kvinne jeg elsket.
- Hvem er jeg? - Sitt ned.
Du er Don Juan DeMarco...
...verdens største elsker.
Og du, min venn hvem er du?
Hvem jeg er?
Jeg er Don Octavio del Flores.
Gift med den vakre Doña Lucita, mitt livs lys.
Og du, min venn, har gjennomskuet alle mine masker.
Her er vannet ditt, doktor.
Du sa du trodde meg, Don Octavio.
Jeg tror du er Don Juan, men en mengde folk gjør det ikke.
Da gjør jeg som du ber meg, min venn.
Du slutter på mandag.
Så hva gjør vi da?
Vi skal ut og fly.
Jeg skal si deg noe, jeg trives her.
- Jeg liker hagen min. - Vi må fly som ørner.
Jeg finner ikke meg selv oppi alt det der.
- Hva snakker du om? - Jeg vet ikke.
Jeg trenger å finne ut hvem du er.
Jack, duvet hvem jeg er.
Hvem har kommet med kaffe til deg i de siste 32 årene?
Jeg vet masse om skitne kaffekopper og kjenner til en mengde fakta...
...men jeg må vite alt om deg.
Hva?
Jeg vil vite hva dine håp og dine drømmer er...
...de du har mistet underveis, mens jeg tenkte på meg selv.
Hva er det du ler av?
Jeg trodde aldri du skulle spørre.
Hei sann, Doc, god morgen.
Vet du hvorfor du er her?
Greit nok.
Kan du fortelle litt om deg selv, hvor du vokste opp, hva du følte-
- som fikk deg til å ville ta livet av deg, hvordan du har det nå.
Jeg ble født i Queens.
Jeg og mine foreldre flyttet til Phoenix mens jeg var liten.
Jeg hatet det.
Da jeg var seksten-
- døde min far i en bilulykke utenfor byen.
Min mor, hun hadde hatt disse affærene og far min visste om dem.
Hun følte seg så skyldig, at hun besluttet å bli nonne.
Så, tre uker etter at min far døde...
...var hun i et kloster et sted i Mexico.
Der sto jeg.
Jeg hadde ingen steder å gå, jeg visste ikke hva jeg skulle gjøre.
Så, en dag jeg... tittet i dette bladet...
...og der var denne midtsidepiken...
...jeg visste hun aldri ville falle for meg...
...som jeg var, så jeg...
Jeg hadde lest en bok, denne boken, og jeg bestemte meg for å bli Don Juan.
Så jeg ringte bladet.
De ville ikke hjelpe meg eller si noe...
...så jeg holdt på å gi opp og...
...en dag traff jeg denne damen som jobbet der, jeg tror hun var vikar...
...eller noe.
Damen forbarmet seg over meg og ga meg jentas telefonnummer...
...så, jeg ringte henne.
Jeg sa vi var ment for hverandre. Hun kalte meg et kryp og la på.
Jeg fant ut at livet mitt var meningsløst.
...så jeg ville ta livet av meg...
...eller i det minste ha folk til å tro det...
...så jeg kunne få noe oppmerksomhet.
Det var aldri egentlig meningen å drepe meg selv.
Takk skal du ha. Dette har vært til stor hjelp.
De tar deg til rommet ditt.
Mine herrer, dette virker som en fullstendig normal gutt på meg.
Jeg har også hatt noen midtsidepike- fantasier. Jeg vil ikke...
...tvangsinnlegge ham for det.
- Deres nåde, hans oppførsel... - La ham gå.
Deres nåde, takk skal De ha. Som hans lege er jeg helt på linje med Deres syn.
Jeg ringer deg senere, og takk Gud for medisiner.
Ha en fantastisk ferie.
Bill, Søster, som sykehusets direktør, jeg snakker.
Mitt navn er Don Octavio del Flores.
Jeg er verdens største psykiater.
Jeg har helbredet over tusen pasienter.
Deres ansikter henger ved i minnet som sommerdager...
...men ingen mer enn Don Juan DeMarco.
Så det var ikke så avsindig at vi befant oss...
...om bord på et fly på vei til øya Eros.
Den var som paradisets hage, før syndefallet.
Alt syntes mulig.
Og hvordan ender vår fabel?
Hans Doña Ana, midtsidepiken...
Ventet hun til evig tid på stranden på hans tilbakevending?
Som de hadde lovet hverandre?
Hvorfor ikke?
Til min sorg må jeg medgi at den siste pasienten jeg behandlet...
...den store elsker Don Juan Demarco...
...led av en romantisk legning som var fullstendig uhelbredelig.
Og, enda verre, meget smittsom.