En gång i tiden, på Long Islands norra strand,
inte långt ifrån New York,
låg ett stort hus, det var nästan ett slott,
där det bodde en familj som hette Larrabee.
De hade tjänare inomhus
och tjänare utomhus.
Båtkarlar som skötte båtarna och sex lag trädgårdsmästare,
två i vinterträdgården och resten till ägarna.
De betalade en arborist engagemangsarvode.
De hade specialister som skötte tennisplanerna inomhus
och tennisplanerna utomhus,
utomhuspoolen och inomhuspoolen.
Ovanför garaget bodde en chaufför som hette Fairchild
och som importerats från England för många år sedan
med en Rolls-Royce och en dotter som hette Sabrina.
Familjen Larrabee var kända för sina fester.
Nu för tiden är det få som har sådana fester.
Det regnade aldrig när familjen Larrabee hade fest,
de hade aldrig accepterat det.
Först har vi Maude Larrabee, som ärvde Larrabee Corporation
när hennes man dog vid 13:e hålet på Pebble Beach.
Raring, tala med kardinal Morgan, han verkar uttråkad.
Senator, det är någon jag vill att ni träffar.
Maude var på omslaget till Fortune.
Linus, äldste sonen, utexaminerades från Yale när han var 19
och förde in sin mamma och företaget i fiberoptikens värld.
Han förvandlade ett företag värt 100 miljoner till ett storföretag.
Jag känner inte för att köpa fler tv-bolag.
De visar inget bra.
Jag sa att erbjudandet gällde till klockan tio. Kl. är 10.08.
Linus var på Times omslag.
Allra viktigast var David,
den yngre sonen,
som hade påbörjat många utbildningar och ännu fler förhållanden.
Han var snygg, charmerande, rolig och romantisk.
Det är ovanligt att träffa en så vacker kvinna,
som är både rolig och ironisk,
poetisk och har den hårfärgen.
David hade gjort reklam för Gap.
Sabrina, kom ner.
Hon fick honom att skratta.
- Har du packat klart? - Är jag rolig?
Jag undrar om Paris är tillräckligt långt bort.
Tycker du att jag är rolig?
Dråplig, du borde vara programledare.
Att observera David Larrabee
är inget riktigt yrke. Klättra ner.
Jag kommer snart.
Jaså, är det bara du, Sabrina.
Jag trodde jag hörde någon.
Det var ingen.
Du tillbringar mer tid i trädet än du gör på marken.
Vet du vilken tur det är
att mrs Larrabees vänner kan ge dig ett jobb
så att du kan resa till Europa?
Parisbesöket kommer att göra dig gott.
Om din mamma levde skulle hon vara glad.
- Det var det hon önskade sig. - Tänk om han glömmer mig.
Hur kan han glömma någon som han inte vet existerar?
Jag menade det inte så, Sabrina.
Jag menade bara...
Du har mer att erbjuda än denna besatthet. Det hoppas jag du vet.
Tack, pappa.
God natt.
Vart ska du? Det är tidigt.
Jag måste kolla Tokyobörsen innan den stänger.
Andrea Colson sa att du sparkat hennes son.
- Han är en idiot. - Hon var min brudtärna.
- Hon är en av mina bästa vänner. - Det gäller affärer, mamma.
Jag måste lämna något i Davids rum.
När han återvänder efter nästa "stora kärlek",
- så finns hängslena i hans rum. - Du ska väl inte gå?
- Du missar mitt fyrverkeri. - Det gör inget, mamma.
Jag har ridit på ponnyn och fått ansiktet målat. God natt.
Kom in.
- Jag kom för att säga adjö. - Va?
Kom inte ut.
Om jag tittar på dig, så kanske jag inte klarar det här.
- Okej. - Säg inget, är du snäll.
Jag reser till Paris i morgon, jag blir borta länge.
Du lär inte tänka på mig när jag är borta,
du har inte tänkt på mig när jag har varit här.
Jag ville bara säga...
Jag känner dig bättre än någon annan, tror jag.
Och vad de än tycker eller säger, så vet jag sanningen.
Du är en underbar människa.
Snäll och generös...
Du ska veta att någon långt borta tänker på dig.
Om jag kan göra något för dig...
Kan du köpa med en sån där Eiffeltornsbrevpress?
Herregud.
Välkommen till Vogue. Du talar ingen franska, visst?
- Nej. - Nej?
Jo, det gör jag inte. Kan du upprepa frågan?
...le shopping... les skor... väldigt viktigt.
...hänga... vika...
...smycken.
Strykning, och det viktigaste är...
Jag vet, min engelska är utmärkt.
Du lägger och stänger stället, åker till tagningar.
Alla dagar, det viktigaste är...
Skärp!
- Skynda på, Ingrid! - Jag sätter i linserna.
En annan, en annan. Nej.
Nej, en annan. En annan. Den fina.
Fläkten.
Sabrina, oroa dig inte för Martine.
Jag torterade henne, nu torterar hon dig.
Om du lyckas, så får du tortera någon i framtiden.
Du har bara varit där i två veckor.
Alla i Paris kan inte tycka att du är en idiot.
Jag har inte träffat alla.
Du är alldeles för hård mot dig själv. Ge det en chans.
Det viktiga är att du är långt borta och upplever nya saker.
Du får se en annan värld, träffa nya vänner
och inte tänka på du-vet-vem oavbrutet.
God morgon, Tom.
Hon mår bra. Hon har inte anpassat sig helt...
- Hon är olycklig. - Du skulle inte ha skickat henne.
Mr Tom, det kanske inte har med mig att göra,
men när jag kom till det här landet var jag ensam, som Sabrina.
Jag vägde mer. Jag frågade Gud varför jag var här.
"Varför?" frågade jag Gud. Jag fick inget svar.
Jag slutade gråta. Det tog elva år.
- Tack, Rosa. - Nämnde hon David?
Bara att livet utan honom är som en avgrund av elände och förtvivlan.
Med benet. Just det. Ja! Toppen.
Ta ett glas med mig.
Jag använder inte de första två filmrullarna.
Det är värdelöst. De poserar för mycket, det är falskt.
- Fairchild. - God morgon, sir.
Hej, Linus. Har du tid?
Vet du om att du arbetar för Larrabee Corporation?
- Jag har träffat någon, Linus. - Minns du adressen?
- Jag skojar inte. - Du arbetar på 48:e våningen.
- Det här är någon. - Vad är det?
Jag har bjudit henne på middag på fredag, du och mamma...
Hon är smart, jättesmart.
Det har ingen varit tidigare.
- Hon är en riktig kvinna, ingen... - ..transvestit?
Hon är ingen bimbo. Hon är läkare. Barnläkare.
Hur träffades ni?
När jag var på en fest blev värdens unge sjuk
och jag körde honom till akuten.
Hon arbetade där och vi kom överens.
Hur gick det för det sjuka barnet?
När ni träffar henne, kan ni väl puffa lite för mig?
Jag vet att jag är snygg, men få mig att verka bra.
Nämn vad jag har åstadkommit.
Mina egenskaper. Du får vara kreativ.
Ljug. Hon säger att hennes föräldrar känner dig.
- Vad heter hon? - Tyson. Elizabeth Tyson.
- Tyson Electronics Tyson? - Tyson... Inte vet jag.
En svår fråga. Vem av er förtjänar sitt uppehälle?
- Vilken fin hatt, mamma. - God morgon, blåöga.
Bjud hit henne, vi ska försöka puffa för dig.
- Jobbar ni på söndagar nu? - Det är onsdag, David.
Vet du vad? David ska gå ut med Patrick Tysons dotter.
- Där ser man. - Ja.
Mack, koppla mig till Harvey.
Harvey? Jag vill att du köper Tyson-aktier.
Inte så många att någon lägger märke till det bara.
Bara hon inte liknar Patrick.
Din pappa ljög inte för en gångs skull. Du är vacker.
- Jag heter Maude. - Förtjusande.
Min pappa har berättat om dig.
- Är du verkligen läkare? - Han hittade på det.
Hon har precis blivit utnämnd till biträdande chef för barnkliniken.
Jag sa att sjukhuset kan räkna med några miljoner dollar.
Visst är han en suverän filantrop, va?
Knäpp bara.
Jag gillar Louis. Han är kul och rar. En jättebra fotograf.
Någon är i vägen.
Är det den där David du nämnde i förbifarten 40-50 gånger
när du precis kommit? Han låter som en illusion.
- Han håller mig sällskap. - Tror du det?
Illusioner är farliga. De har inga fel.
Jag kom hit från Provence... Ensam, outbildad.
I åtta månader, nej, mer än så, i ett år
satt jag på kafé, drack kaffe och skrev strunt i en dagbok.
Sedan... så var det inte bara strunt.
Jag gick långa promenader, jag fann mig själv i Paris.
Du verkar bli generad av ensamheten, över att vara ensam.
Det är bara någonstans man börjar.
Doktor Forest, ring 118. Doktor Forest, var god och ring 118.
- Förlåt att jag missade festen. - Det gör inget.
- Är du hungrig? Jag är utsvulten. - Vet du vad?
Jag ska tappa upp ett bad och göra en suverän omelett.
Har du ägg, ost, grön paprika, tomat...
Ingen grön paprika, inga tomater.
Då ska jag göra en ganska suverän omelett.
Du är toppen, David.
Är ett varmt bad och en omelett
ungefär som att rädda en femårings liv?
- Du räddar mitt liv. - Du är så lätt att tillfredsställa.
Varför gifter du dig inte med mig?
- Ja, varför inte? - Skämta inte om sådant.
- Varför gör jag inte det? - Vet du vad det är?
Man umgås en hel del, sover i samma rum
och knäpper knappar som är svåra att nå...
- Jag tackar ja. - Gör du? Varför det?
- Mr Larrabee? - David, vilken trevlig överraskning.
Han äter lunch. Han gillar inte...
- Ron. Ron. Jag vill prata med dig. - Jag håller ett möte.
- När kom jag hit sist? - Du har rätt.
Jag undrade varför jag plötsligt behandlades med respekt.
Är du arg över något, David?
Du har knuffat in mig i ett förhållande,
så att du kan gå ihop med Tyson.
Knuffat dig? Jag kan hamna i helvetet för alla lögner jag spritt om dig.
Du bad mig puffa för dig.
Du nämnde aldrig att du skulle ge ett bud till Patrick.
"Prata om det jag åstadkommit", sa du.
"Mina kvaliteter. Var kreativ. Ljug", sa du.
Jag klarar det inte. Jag är inte redo att stadga mig.
Hon måste ha bett om ett datum.
Hon räddade barn, jag hade på mig smoking.
Jag kan inte ta hand om en fru.
Elizabeth är läkare och miljonär. Hon är ingen börda.
Du förtjänar henne inte, men hon verkar älska dig.
Oroar det inte dig? Hennes mentala tillstånd.
- Är det bara ett sammanträffande? - Det är en bra chans.
- Chans. - Vad vill du att jag ska göra?
Ska jag undvika en miljardsammanslagning
på grund av släkten?
Vad gör du? Det var bara en fråga.
Titta, inte en repa.
Är det ett nytt sätt att byta samtalsämne?
Ingen förutom Patrick Tyson har en så stor plattskärm
och den är helt oförstörbar.
Han har stans hetaste material
och alla på Wall Street vet det.
- Vi har mycket konkurrens. - Du pratar om mitt liv.
Jag betalar för ditt liv. Mitt liv gör ditt liv möjligt.
- Det stör mig. - Mig med.
Du studerade juridik, men blev aldrig advokat.
Du studerade affärsekonomi, men du kommer inte till kontoret.
Du lärde dig språk du inte talar, instrument du inte spelar.
Du har flickvänner du bara träffar två gånger.
- Ser du ett mönster? - Ska du predika för mig?
Du tycker att ett förhållande är långvarigt om kvinnan äter efterrätt.
Jag har inte tid med efterrätt. Jag är för upptagen.
Du är vuxen, David. Fullfölj något.
Hon är det bästa som någonsin hänt dig.
Du sa det själv.
Skål för min lilla flicka.
Doktor Elizabeth Tyson.
Och för min blivande svärson, David Larrabee, den tursamma j-n.
Jag skojar bara, David.
Vi har världens tur.
Det är inte bara två underbara människor som förenas,
utan två underbara företag.
Jag önskar er lycka och glädje.
Och jag hoppas att er förstfödde blir ett gossebarn.
Det är från "Serpico". Nacimiento, be Yoshi komma med Portobello.
- Du är en riktig lingvist. - Ja.
Jag reste mycket innan jag träffade Patrick. Jag var flygvärdinna.
De kallas kabinpersonal nu.
Jaså? Jag kan fortfarande resa din stol.
När de försöker vara roliga, så låter det perverst eller läskigt.
Du vänjer dig.
...hon saknar er och hon hälsar så gott.
Vad sa hon om förlovningen?
- Talade du inte om det? - Jag vet inte vad jag ska säga.
"Kära Sabrina...
"Ditt liv är en dröm, nu är det över." Vi spanjorer...
Käraste Sabrina.
Jag vet att det här blir en chock,
men jag tror att det jag ska berätta är bäst för alla.
Jag vet hur mycket du har brytt dig om det här,
så jag har dragit mig för att skriva.
Jag är i Paris, men du är någon annanstans.
Förlåt mig, Louis. Jag borde inte ha gjort det här.
Jag vill gärna hjälpa till,
men det du ska fixa, kan du inte fixa i sängen.
Du måste fixa det här.
Kära pappa, det här är mitt sista brev från Paris.
Jag kanske är hemma innan du får det.
Du behöver inte möta mig, jag vill överraska dig.
Fantastiskt, det gick så fort.
Gertrude Stein sa att USA är hennes hemland och Paris hennes hemstad.
Så kommer jag också alltid att känna inför Paris.
Jag vill att du förstår vad det har betytt för mig.
Det är kallt utomhus, men jag fryser inte.
På andra sidan gatan spelar någon "La vie en rose".
De spelar för turister, jag blir jämt förvånad över hur rörd jag blir.
Det betyder att man ser på livet genom rosafärgade glasögon.
Bara i Paris, där ljuset är rosa, förstår man den sången.
Jag har med mig det när jag kommer hem
och tar med mig det överallt från och med nu.
Kära hälsningar.
- Vad hade du för dig? - Jag träffade Maude.
Jag måste komma till hennes kalas, så jag kan lika gärna sova över.
- Vad köpte du? - En bärbar faxmaskin.
- Din sentimentala fjant. - Det är lätt för dig.
Hon är så glad att du ska gifta dig att du aldrig behöver köpa något.
Hon håller inte med.
Jag köpte en liten Picasso. Den blir inslagen.
- Vad betalade jag för den? - Jag vet inte.
Vem har bjudit på Tyson? Unisat?
Och några andra företag.
- Kontanter eller optioner? - Jag älskar när du är snuskig.
Kom tillbaka! Ursäkta mig.
- Vad var det? - En hund.
- Varför det? - Elizabeths present till mamma.
Hon har skuldkänslor för att hon missar festen.
Jag måste hämta Maudes present. En sak ska du veta, Linus.
- Jag är tacksam för Elizabeth. - Det borde du vara.
Hon är smart, självständig och vacker.
Varför gifter inte du dig med henne? Jag skojar.
Hej.
Hur är läget?
Bra.
- Hur mår du? - Bra.
Jag är överraskad över att se dig.
Du känner väl mig. Eller hur?
- Kan jag skjutsa dig någonstans? - Är du på väg hem?
- Ja. - Så behändigt.
Har du inget emot det?
Jag minns inte vilken väg du bor på.
- Desoris Lane. - Va? Där bor ju jag.
- Världen är liten. - Stor gata.
Du känner inte igen mig, va?
Det gör jag visst. Du bor granne med mig på Desoris Lane.
- Och du heter David. - Ja, det gör jag.
- En mindre viktig Larrabee. - Mindre viktig på vilket sätt?
På alla sätt. Tyck inte synd om mig.
Jag känner alla vackra flickor på norra stranden.
Jag trodde att ditt revir var större än så.
Det var ett tag sedan. Jag hörde att du ska gifta dig.
Ja, men vi är båda väldigt upptagna
och det har varit svårt att bestämma ett datum.
- Ge mig en ledtråd. - Nej, det här är för kul.
- Snälla du. - Där är din uppfart.
Jag skulle just säga det. Vill du ha något att dricka?
Vilken bra idé.
- Ska ni ha fest? - I morgon kväll.
De brukade ha underbara fester här.
- Har du varit på dem? - Nej...
Jag såg ljusen på håll.
Vad firar ni? Det är för sent för förlovningsfesten.
Min fästmö är i Kalifornien den här veckan.
Det är min mammas födelsedagsfest, men det vet du nog.
Festen börjar klockan nio.
- Kan du komma? - Vill du verkligen det?
Ja... om du talar om vem du är.
Hej, Sabrina.
Hej, Linus.
- Hade du trevligt i Paris? - Ja.
Du ser så vuxen ut. Varför säger han så?
Jag måste leta rätt på pappa. Jag hämtar väskorna senare.
- Vänta lite. - Tack för skjutsen.
David. Nej.
- Vad pratar du om? - Nej!
- Den är från Paris. - Har han sett dig?
- Ja! Nej, vem då? - Din pappa.
När du går ut, när du stannar inne, när du skojar.
Bättre än julafton.
- Vem tog de här? - Jag.
Jag hoppas den slätar ut sig tills i morgon.
I morgon har mrs Larrabee födelsedagsfest.
Jag är bjuden.
- Av vem då? - Av David.
Han visste inte vem jag var när han bjöd mig.
- Och nu när han vet? - Så är jag bjuden, tror jag.
Jag kanske ska ånga den.
Snälla, pappa.
För många år sedan lovade jag mig det
hundratals gånger, tusentals gånger,
och nu är jag bjuden.
Ursäkta mig.
- Hej. - Du är här.
- Ja, det är jag. Det är sant. - Du är vacker.
Du är jättefin.
Toppenfest, Maude. Jag är ledsen att Elizabeth inte är här.
Hon gav mig en hund.
Tänk att jag är här.
En gång var jag på fest i en villa i Provence.
Jag kände inte en människa. Rothschild var där.
Alla pratade franska, jag förstod knappt ett ord.
Jag kände mig mer hemma där än jag gör här.
Drick det här snabbt, så känns det inte så underligt.
Bättre.
- Inte än. - Lita på mig, det blir bättre.
- Vilken Rothschild? - Bubba.
Var det roligt?
- Har Elizabeth valt sin klänning? - Vi håller på med gästlistan.
- 600 än så länge, på vår sida. - Det är inget bröllop, utan en stad.
Det blir underbart. Elegant men enkelt. Överdådigt men smakfullt.
Billigt men dyrt.
23 dollar halvkilot. De är slut om fem minuter. Ät fort.
Du är en prinsessa.
- Vem är det? - Vem?
Flickan med David.
Ja, det är bara...
Herregud, det är Sabrina!
David har känt henne sedan hon var två år.
Hon hade inte den klänningen då.
Hon dricker champagne och äter skaldjur.
Hennes hår är rent, läpparna röda och tänderna vita.
- Han valde sången till henne. - Jag gillar det inte.
- När kom du tillbaka? - I går.
- Grattis, mrs Larrabee. - Jag kände inte igen dig.
- Det är frisyren. - Ja, och mycket mer.
- Vilken överraskning, va? - Ja.
- Dansa med mig? - Nu?
Ja, medan de spelar, det blir svårare när de slutar. Kom.
- David? - Ja?
Jag har varit med på alla fester här.
Där, jag tittade från trädet.
Som en fladdermus.
Här är vi, vi dansar inför Gud och alla.
Jag borde ha varit mer uppmärksam på dig.
. Vad tänkte jag på? - Dig Själv?
- Det känns fint att hålla om dig. - Gör det?
Vet du hur vacker du är?
Nej.
- Du är förtjusande. - Förtjusande?
Du är plötsligt tillbaka i mitt liv och förtjusande.
Är jag tillbaka i ditt liv?
Jag tror inte att du vet vad du har gjort för mig.
- Det är bäst du talar om det. - Du förändrar allting.
Hon är som en syster, Patrick.
Jag har en syster. Vi dansar inte så.
Det är otroligt. Du är helt förändrad.
Du är dig precis lik. Du var perfekt, det är du än.
- Sabrina? - Ja?
Ska vi gå någonstans och prata?
Vi pratar nu.
Någon annanstans. Snälla du.
Vi har inte setts på många år. Jag såg dig faktiskt aldrig.
Följ med mig en stund.
- Vi kunde kanske gå... - ..till vinterträdgården?
- Va? - Det måste vara vinterträdgården.
Du tar med dig en flaska champagne
och sätter glasen i kavajens bakfickor.
Jag tror inte jag har bakfickor på kavajen.
Du var inte uppmärksam.
Och bandet spelar "How Can I Remember?".
Jag ska be dem göra det.
Sedan vaknar jag.
Tack ska du ha, jag uppskattar det verkligen. Vi ses.
- Har du tid en stund? - Nej, jag ska träffa någon.
Det tror jag säkert.
David, vad gör du? Är du galen?
Mitt för näsan på dina framstående och paranoida blivande svärföräldrar.
Du stöter på chaufförens dotter.
- Vi dansade bara. - Sluta dansa!
Får jag inte ta ett glas och dansa med en gammal vän?
Ser jag dum ut? Jag trodde inte att jag var dum, men det kanske jag är.
- Jag gjorde ingenting. - Du tänkte göra det.
- Hur vet du det? - Skämtar du?
- David, du är som min egen son. - Jag är din son.
Just det. Jag hade värkar i 21 timmar.
Läkaren bad mig ta bedövning, men jag ville inte skada dig.
Jag har ändrat mig.
Om du är otrogen mot Elizabeth så ska jag döda dig.
Jag vet inte. Sabrina är annorlunda.
Jag vet att det låter knäppt, men jag tror jag är kär.
- Herregud. - Jag planerade det inte.
Jag kan inte hjälpa det. Hon är... någonting. Sensationell.
Sist kostade din sensation 1,5 miljoner.
- Den här gången är det annorlunda. - Vad originellt.
Elizabeth? Du hittade rätt flicka...
Hon har rätt föräldrar, rätt företag.
- Du friade till henne. - Hon friade till mig.
Gå och blås ut ljusen, mamma.
Kan vi inte skicka någon?
Vad tror du Sabrina vill?
Hon har bott ovanpå garaget i hela sitt liv,
med näsan mot glaset eller sittande i trädet.
Nu har du bjudit hit henne i din Rolex-kavaj eller vad det heter.
Ni träffas i vinterträdgården. Hon vet att du har med dig champagne.
- Det har inget med saken att göra. - Hon vet vad som ska hända.
Flyga till Martha's Vineyard, stugan full av blommor,
biljetter till en utsåld show, några glas på Carlyle.
Efter det faller hon för Noriega!
Du vet inte hur jag känner för henne.
Jag kan inte vara förlovad med någon när jag känner så här.
- Sitt ner. - Jag kan inte prata just nu.
Sitt ner.
- Vad är det? - Jag satte mig på glasen.
- Sitt still. Hämta dr Calloway. - Vem la glas på stolen?
Jag blöder, kan vi prata om det senare?
Jösses! Stanna hos honom, Linus. Oroa dig inte. Lyft något.
- Är det illa? - Sabrina.
- Hon väntar på mig. - Jag ska ta hand om henne.
- Linus? - Hej, Sabrina.
Jag har ett meddelande från David. Han kan inte komma.
Han skickade mig.
Förlåt. Du är ledsen så klart.
Ja... nej. Jag vet inte.
Jag är lite trött.
- Varför kom han inte? - Han har råkat ut för en olycka.
- Han satte sig på ett champagneglas. - Är han oskadd?
Han är på akuten. Glaset var vasst.
Det är ett skämt.
Ska jag köra dit?
Han klarar sig. De syr några stygn. Du kan träffa honom i morgon.
- Vad är det här för? - En del av Davids meddelande.
De har bett dig ta hand om mig, va?
- De? - Som advokater i filmer.
Han går till den opassande servitrisen,
dansösen eller chaufförsdottern
och säger att familjen erbjuder 100000 för att lämna deras son.
"Nej", säger hon, "150 000."
- "Nej!" - 200 000.
- Nej. - En miljon.
Ingen advokat med självaktning skulle bjuda mindre.
Ingen servitris med självaktning...
- ...skulle ta emot det. - Duktig flicka.
- Jag har älskat honom hela livet. - Har du?
Jag trodde det hade gått bort.
- Vilken överraskning. - Har du inget emot det?
Varför det? Se dig själv i spegeln.
Det är som om en underbar fläkt har svept genom huset.
Även om fläkten kommer från garaget?
- Det här är 90-talet, Sabrina. - De säger det.
De spelade den kvällen innan jag åkte till Paris.
De spelar den ofta.
Han dansade med någon här.
Det gör han ofta.
I kväll ville du göra det.
Vi tillhör samma familj.
- Tänk att du dansar. - Jag älskar det.
De kallar mig Bojangles på kontoret.
Jag såg dig aldrig göra det här under alla år.
Att träffa en flicka med champagne.
- Jag gjorde det aldrig. - Du har aldrig varit tvungen.
Är det alldeles omöjligt
att jag skulle vilja dansa med den vackraste flickan på festen?
Tack. Det tror jag inte.
Då känner du mig inte.
Jag glömde nästan...
Resten av Davids meddelande.
Tack. Jag behövde det.
- Vad gör jag? - Förlåt mig.
Nej, jag skulle inte ha... Du har mitt handavtryck på kinden.
Det kanske är bäst att du pratar med honom.
Du får träffa David i morgon. God natt.
Mack, jag ska stanna här i två dagar.
Ställ in mina möten.
Se till att planet är klart i morgon bitti klockan nio.
Ordna stugan på Vineyard.
Jag vet inte. Blommor, ljus, sångare...
- Ett underbart party. - Tack.
Ring Davids sekreterare, hon gör inte annat.
Varför inte? Jag är vaken, det är du med.
Var du inte?
Tack för att du kom. Kul att se dig. God natt.
Jösses.
- Frank, jag... Är det någon sorts sömnsjuke-epidemi?
David gillar inte smärta, ge honom en kombination av morfin...
Okej, inte morfin, något starkt
blandat med en sömntablett, som Halcion.
De har inte bevisat det.
Vi vet inte. Maude tror att någon gäst glömt den i fåtöljen.
Han tänker inte stämma sin egen mamma. Han är inte som jag.
- Du ska väl inte gå till jobbet så? - Kan vi talas vid?
Sa Tyson någonting när jag hade gått?
Han undrade vart alla hade tagit vägen.
- Jag kanske borde prata med Sabrina. - Och säga vad då?
"Sabrina, du är jättefin."
"David tappar snabbt intresset. Han jävlas bara."
Kan man säga så till en kvinna?
- När kommer Elizabeth? - På torsdag. Ska vi be henne komma?
Jag vill inte att han slår upp förlovningen.
Det hände på 24 timmar. Jag kan fixa det på 48 timmar.
Jag gillar Sabrina, det har jag alltid gjort.
Men jag säger inte adjö till en miljard dollar.
Oavsett vad hon har gjort med sitt hår.
- God morgon. - God morgon.
- Jag ska ta med dig till David. - Tack ska du ha.
Hör han mig?
Tog kemtvätten din bil?
- Hur mår du? - Jag hann inte dit.
Eller hur?
- Har du ont? - Har jag ont?
Titta på din lilla hand.
- Gissa vad som hände mig. - Jag vet, jag mår dåligt...
Jag med.
Hur mår du, Linus?
Jag är försenad.
Vill du att jag stannar här hos dig?
Vi har en toppenbra sjuksköterska och gelé som räcker i två dagar.
Han borde vila.
- Ska inte mr Linus följa med? - Han har annat arbete.
Då så.
Han är säkert vaknare nästa gång.
Oroa dig inte, vi ses.
Tack.
Jag undrade.
Vi har en sommarstuga på Vineyard som ingen använder.
Jag ska sälja den. Jag vill ta några bilder.
Sådana som gör att det ser större ut.
Jag har hört att du är intresserad av fotografi.
Jag trodde att du ville ta dem.
Resan är inga problem.
Helikoptern hämtar oss, planet är på Republic.
Är det för mycket?
- Då slipper vi sitta i trafik. - Och betala vägtullar.
- Nej tack. - Något att dricka, miss Fairchild?
- Sabrina. - Vilket vackert namn.
- Carol... - Ursäkta. Vill ni ha något?
- Pellegrino. - Jag med.
Mack, har du hört nåt från Granger? Någon annan på SEC?
Säg åt dem att jag ringer så fort jag kan.
Det är ett vackert namn. Hur fick du det?
Min pappas läsning. Det är en dikt.
Vackra Sabrina Hör på raderna mina
Under dessa kalla, genomskinliga vågor
I tvinnade flätor av liljor
De lösa lockarna av bärnstenshår
"Bärnstenshår", det är så...
Förlåt mig.
Vilket fantastiskt flygplan. Det är vackert.
Jag har aldrig sett något liknande.
Ja...
- Tittar du aldrig ut? - När jag har tid.
Vad hände med tiden du sparade i helikoptern?
- Jag sparar den. - Nej, det gör du inte.
Vad betyder din lilla dikt?
Den handlar om en vattennymf
som räddade en jungfru från ett öde värre än döden.
- Är Sabrina Jungfrun? - Sabrina är räddaren.
- Är det alltid så här? - Jag har inte varit här på flera år.
Hur kan du äga det här och aldrig komma hit?
Jag vet inte,
jag har aldrig haft någon att dela den med.
Tror jag-
Du kan ju anställa någon.
Nej, inte mig. Bara huset.
Du är i huset, det gör det mänskligare.
Jag gillar inte att bli fotograferad. Jag ser deprimerad ut.
Är du deprimerad?
Det kanske inte är rätt ord.
- Vad är rätt ord? - Jag vet inte.
Ensam, kanske.
- Tycker du att det är roligt? - Nej, jag väntade mig något annat.
Du har nog rätt. Det är roligt.
"Linus Larrabee är ensam."
Förlåt mig, jag har gjort dig generad. Vi går ut.
- Vill du ta kort av utsikten? - Visst.
- Vilken? - Allihop.
Mer är inte alltid bättre, ibland är det bara mer.
- Välj en. - Jag vet inget om...
Titta. Ta ingen bild, bara titta.
Hav, hav, hav, hav.
Charmig liten fiskeby, hav, hav...
Fyr, en karl som går in i fyren.
Vilket jobb. Hur tror du det är?
Vad för sorts man tar ett jobb som fyrvaktare?
Varje gång jag tittar igenom en kamera blir jag överraskad.
Det är som att komma in mitt i en historia, som du gjorde.
Vad för slags man tar ett jobb som fyrvaktare?
Jag tror att jag har fotograferat hela livet,
långt innan jag hade en kamera.
Ursäkta mig.
Ring honom, mamma, höj budet en halv procent, inte mer.
Här? Dåligt. Jag påverkades mer än hon gjorde.
Jag grät nästan två gånger.
Jag vet inte vad jag ska försöka.
Okej, klar.
Vi äter lite lunch
och sen borde du ta dig en titt på ön när du ändå är här.
- Saknar du Paris? - Inte än, men det gör jag snart.
- Gillade du Paris? - Jag älskade det. Du avskyr det nog.
- Varför det? - Det handlar om att njuta.
De arbetar hårt, men de vet när de ska lägga av och ta det lugnt.
Vilken vacker byggnad! Ingen bygger i tegel längre.
Det är sent 1800-tal.
I Paris anses det vara nytt. Hoppas de inte river det.
De gör de inte. Jag äger hela kvarteret.
Jag gav den till byn som utslussningshem.
Fängelser är fulla av killar som aldrig har fått en chans.
Kolla in karlen som plockar burkar.
De har ingenstans att ta vägen så de begår något brott.
De är fast, de hamnar utanför samhället.
Det är inte rättvist. Enda chansen de har är ett utslussningshem
som hjälper dem att komma på fötter.
Ursäkta mig. Kan du ta ett kort av oss?
Ja.
Det är den där.
Är du mätt?
Jag orkar inte äta mer.
Det är för sent att släppa dem fria.
Du är inte som folk säger.
Vad säger de om mig?
Du vet...
Nej.
Att du är världens enda levande hjärtdonator.
- Jaså? - Hur låter den här?
"Han tror att moral är en väggmålning"
"och att skrupler är pengar i Ryssland."
- Vad roligt. - Sedan har vi min älsklings...
Nej, jag förstår. Det räcker.
Minns du den regniga eftermiddagen vi tillbringade ihop?
Min pappa hade kört din mamma och David till en musiklektion.
- Hur gammal var han? - Jag vet inte. 14 eller 15.
- Då spelade han oboe. - Oboe?
Det var ett missförstånd. Han ville lära sig bli luffare.
- Regnade det? - Stormade.
Jag var rädd, så jag gick hem till er och försökte tända en lampa.
Jag fick en stöt och trodde att blixten hade slagit ner.
Du stannade med mig hela eftermiddagen tills pappa kom hem.
Du grät inte. Du var modig.
Nej, jag var räddare för dig än för att dö av en stöt. Som alla.
Är det därför du inte är gift? Du tror väl inte på äktenskapet?
Jo, det gör jag.
Det är därför jag aldrig gift mig.
David, å andra sidan, tror på tandfen.
- Det är därför jag gillar honom. - Jag med.
Jag älskar honom. Jag vet inte vad jag ska ta mig till.
Han älskade att komma till kontoret som barn.
Han satt vid pappas skrivbord, skrev PM och läste teleprintremsor.
En dag la han bara av och jag vet inte...
Är det det enda folk säger om mig?
Det var en fin dag.
Du var lite taskig, tyckte jag.
Du är väl van vid att behandlas med omsorg?
- När är fotona klara? - I morgon.
- Kan du lämna dem på kontoret? - Ja.
God natt, vackra Sabrina.
En gång frågade pappa David varför han slutade komma till kontoret.
Och David sa:"Vad behöver du mig för? Linus är där."
Jag jobbar i den riktiga världen. David tittar på från norra stranden.
Jag vet att du arbetar i den riktiga världen och det är du bra på.
Jag slår vad om att du inte har gjort fel sedan du var tre.
Det är arbete. Var bor du, Linus?
Jag har haft trevligt. Tack.
Det är öppet.
- Hej. - Var var du? I stan?
På Martha's Vineyard. Linus ville att jag tog några kort.
Ville han?
Jag älskar mycket hos dig, pappa.
Vet du vad jag älskar mest?
Att du blev chaufför för att du ville ha tid att läsa.
Hela mitt liv har jag föreställt mig dig
i förarsätet på en lång rad bilar,
medan du väntar på Larrabee och läser.
Vi åt bakade musslor.
Linus lagade maten.
- Jag brukade vara rädd för honom. - Du hade skäl till det.
- Hur var han som barn? - Kortare.
Jag tittade ut genom fönstret och såg en ung kvinna.
Då sa jag:"Vad gör en ung kvinna på gårdsplanen"
"den här tiden på dygnet?" Jag tittade och tittade
och då såg jag att det var Sabrina.
Vem pratar hon med? En man. Inte hennes pappa...
- Linus. Sabrina gick ut med Linus. - Det var mr Linus.
Gick Sabrina ut med Linus Larrabee? Underligt.
- Jag trodde han var gay. - Mr Linus är inte en gay.
- Man äger inte en gay, bara gay. - Är Linus Larrabee gay?
- Det gör honom lite bättre. - Linus Larrabee är heterosexuell.
När man tar det han tar. Han vaknar då och då.
- Har han frågat efter någon? - Bert och Ernie.
Säger du att Sabrina var här?
Jag kan säga att påven kom, men det går inte in.
Jag åker till stan, jag är tillbaka vid sju. Säger du det till honom?
Kvartalsrapporten läggs ut på nätet klockan fyra.
Internationella avdelningen vill ha ett möte kl. 17.15. Harvey ringde.
Du vet den gamla tegelbyggnaden vi äger på Vineyard?
Har du hört någon kalla mig
världens enda levande hjärtdonator?
Kolla om det är någon skattefördel med att donera byggnaden till stan.
- Och om det inte är det? - Glöm det.
Jag vill ha två biljetter
till någon Broadwayshow ingen kan få biljetter till.
Och beställ bord på Carlyle.
- Till vem då? - Mig.
- Jag går sällan på teater. Jag vet. - "Sällan"?
- Jag är inte teaterfantast. - "Fantast"?
Det är svårast att skaffa biljetter till en Broadwaymusikal.
Det betyder att skådespelarna då och då
dansar runt och brister ut i sång.
Glöm skattelättnader.
Jag vill donera byggnaden till staden.
Jag vill att det blir ett utslussningshem.
Kom in.
- Hej. - Hej.
Sätt dig. Känn dig som hemma.
Det är här jag arbetar, i den riktiga världen,
i stället för att leva.
- Du mindes det. - Det nämns inte varje dag.
- Vill du ha lite kaffe? - Nej tack.
- Några är riktigt bra. - Låt inte så förvånad.
Det är jag inte.
Det är en ovanlig vinkel.
Du sa att du ville att det såg större ut. Förlåt.
Nej, du har...
Här.
Du måste erkänna att det är vackert.
Det skulle jag, om du lät mig.
Jag fann mig själv i Paris. En kompis sa det.
- Hade du förirrat dig? - Ja.
Jag hade förirrat mig och jag fann mig...
- Du retas. - Det är min tur.
- Du är fotogenisk. - Det är för att jag är snygg.
- Nej, det beror inte på det. - Inte lika snygg som David.
Ingen är lika snygg som David. Inte ens David själv.
Säg inget förrän han har återhämtat sig.
Är du säker på att du inte vill ha något?
Café au lait? Sniglar? Pommes frites?
- Teaterbiljetter? - Teaterbiljetter?
Jag tänkte ta första steget mot allt franskt.
Roa mig och ta det lugnt.
Det är nog ingen bra idé.
Det är en bra idé.
Det var min älsklingsmat i Paris.
Jag åt på ett ställe i Pigalle två gånger i veckan.
Smaklig måltid.
Det är mycket godare om man äter med fingrarna. Gör det något?
Nej, inte sedan jag donerade pengar till brännskadeenheten.
Det är gott.
Det är intressant. Jag ska prova det med soppa.
Jag gick överallt i Paris.
Jag gick från Montmartre till stadens mitt.
Längs Seine är det en sex kilometers promenad.
Från Île St Germain till Pont d'Austerlitz.
Man går förbi alla broarna i Paris.
Tjugotre stycken.
Man hittar en man älskar...
Man går dit varje dag med kaffe och dagbok
och lyssnar på floden.
- Vad säger den? - Det vet bara man själv och floden.
Vad konstigt... När jag lyssnar på dig undrar jag...
Det får mig att undra om...
- Vad då? - Jag vet inte.
Något är annorlunda. Det känns annorlunda.
På jobbet...
Jag älskar när det händer saker, men ibland undrar jag...
På senaste tiden, har jag undrat...
...hur det skulle kännas
att vara på en plats man älskar.
Inte bara i några dagar, utan ett längre tag.
Jag har tänkt på det en längre tid.
- Jag visste det inte förrän... - Vad är det du menar?
Jag vet inte.
Jag gör det pappa gjorde.
Han gjorde vad hans pappa gjorde.
I hela mitt liv har jag...
Jag valde det aldrig.
Stigen blir djupare, bekantare och...
Du tänker väl inte på Paris?
Du har säkert rätt. Hur kunde jag göra det?
Är jag helt förlorad?
Jag tror inte att någon är förlorad.
- Vad är klockan? - 21 .45.
- Jag skulle titta in till David. - Han sover säkert.
Vi kan gå. Kom så går vi en bit.
Var det något du inte tyckte om i Paris?
Att allt var så dyrt.
Jag får lära mig att säga: "Jag tittar bara."
Hur säger man "Jag vill ha den här"?
Hur säger man "Jag tittar på det jag vill ha"?
Jag minns inte.
Jag har med mig blommor och te för att liva upp rummet.
Har du sett "Återstoden av dagen" igen?
Hon klarar av honom. Hon är ingen liten flicka längre.
Hon verkar, inte vet jag... lite malplacerad just nu.
Hon hör inte hemma i stora huset, men inte ovanför garaget heller.
De flesta hör hemma mitt emellan.
Drick teet och försök sova.
- Hej. - David. Hur mår du?
Toppen. Jag kände för att gå upp ett tag.
- Mack sa att ni gick på teater. - Bara på middag.
Marockanskt, på golvet. Mycket kanel.
- Vad säger Calloway? - Det läker snabbt.
Jag kan inte äta på golvet än.
- Det var gott. Tack. - Ska du tillbaka till stan?
Nej, det börjar bli sent, jag sover här ute.
- God natt. - God natt, Linus. Tack.
Du... Jag har tänkt på dig.
Har du? Vad tänkte du?
Vi drack aldrig något i vinterträdgården.
Nej, du skickade dit Linus.
Ska du verkligen gå omkring?
- Vad ska hända? - Jag kan skaffa champagne.
Några pappersmuggar, jag gillar inte glas.
Vi kan halta nertill vinterträdgården och återgå till...
- Nej, efter det. - Efter det?
Inte vet jag.
Gör du inte?
Inte direkt. Är det så illa?
Nej.
Vi kan prata om det senare, eller hur?
Ja, i morgon.
Jag tycker att du borde vila.
God natt, David.
- God morgon. Hur var det på teatern? - Kom in, Mack.
Så illa?
Köp två biljetter till Paris,
en till mig och en till Sabrina Fairchild.
- När ska ni flyga? - I morgon.
Paret Tyson är här.
- Har vi ett möte? - Inte vad jag vet, de dök upp.
Är mamma här än?
Min systerson är likadan.
Han har ett enormt kontor han aldrig är i, så vi äter lunch där.
Här är inbjudningarna. Vi använde återvinningspapper.
Varför ser det alltid smutsigt ut?
Vilken föredrar du, brungrått eller mattgult?
- Vad är det, Patrick? - Det är inget.
Jag känner mig som en... Vad heter det när alla vi ha en?
Hora.
Jag tänkte mer på... debutant.
Någon annan vill dela säng med Tyson Electronics.
Känner du till Intermedia?
Imponerande.
Kontanter, aktier... De vill inte bestämma hur jag ska sköta jobbet.
- Så smickrande, Patrick. - Vad sa du?
Jag sa att vi i stort sett var släkt.
Att jag inte kunde tänka över deras erbjudande... just nu.
Bra.
Elizabeth kom hem i går. Hon ringde David.
- Vi fick intrycket... - Du fick det intrycket.
Jag fick intrycket av att han inte ville träffa henne.
Han är inte sig själv, Patrick. Han är skadad och får stark medicin.
Han vill vara perfekt innan han träffar henne igen.
Jag trodde väl det.
- Hej? - God morgon.
Vill du åka in till stan igen?
Jag vill prata affärer.
Affärer?
Kan du träffa mig här i eftermiddag?
Jag vet inte, jag har något att göra.
Det skulle betyda mycket för mig.
Det var ett förtäckt hot från den lilla pysslingen.
Det var inte förtäckt.
- Ska vi göra något? - Det är under kontroll.
- Jag reser till Paris i morgon. - Va?
Det är en lång historia.
- Jag gillar långa historier. - Du gillar inte den här.
Försök.
Det har gått bättre med Sabrina. Vi har kommit varandra nära.
Vi har anförtrott oss åt varandra.
Igår kväll, medan vi åt kyckling,
sa jag att mitt liv behövde förändras.
Jag sa att jag tänkte ge mig av.
Flytta till Paris. Hon tyckte att det var en bra idé.
- Trodde hon dig? - Jag tror att hon vill följa med.
Hur vet du det?
På samma sätt som jag visste att optik skulle ersätta koaxialkablar.
Och att Intels chips skulle förändra industrin.
Och att Cindy Crawfords "House of Style" skulle bli en hit.
Så här ska det gå. Sabrina åker till Paris med mig,
en smartare David återvänder till Elizabeth.
Jag återvänder från Paris för att skriva på. Sammanslagningen klar.
Jag tjänar mycket pengar, du kan köpa ett hus i Toscana.
Jag har ett hus i Toscana.
- Vad händer med Sabrina? - Hon blir vuxen.
Ska du lämna henne? Jösses.
Vad trodde du skulle hända?
Trodde du att det gick att göra det snällt?
Jag vet inte vad jag trodde. Jag vill inte att Sabrina blir...
Du har aldrig sett någon dagen efter att vi har tagit över deras företag.
Du är hos frisören eller så firar du.
Jag börjar bli gammal. Jag mår dåligt.
Ta ett piller.
Akta dig! Jag är fortfarande din mamma.
Du lärde mig allt jag vet.
Jag lärde dig inte det här.
Ursäkta. Jag måste ringa några samtal.
Han trodde du skulle komma tidigare. Jag säger att du är här.
Det är nog ingen bra idé. Säg inte att jag är här.
Han betalar mig för det.
- Jag började bli orolig. - Varför det?
Det är din älsklingsfråga.
Ville du inte komma hit?
- Jag frågade först. - Jag frågade sist.
Jag har gått runt på Manhattan hela eftermiddagen.
Det har något att göra med... att aldrig träffa dig igen,
det är löjligt, för vi behöver inte... vi behöver inte,
utom av misstag.
Hur kan det utgöra ett problem?
Om två människor...
Jag frågade dig först.
Det du sa, vad det nu var,
gör det jag ska säga överflödigt, tror jag.
Överflödigt?
Irrelevant.
Jag gillar irrelevanta saker.
Gör du?
. Vem klipper dig? - Tony.
- Borde jag gå till din frisör? - Nej, men...
Tony var pappas frisör. Han är 94.
Hans händer kanske inte är så stadiga, som...
...som de var förut.
Det är bara det att...
- Vad är irrelevant? - Följ med till Paris.
Åka till Paris?
Jag vill att du kommer till Paris med mig.
- Ska du åka? - Det är ditt fel.
Du övertygade mig om att jag saknar något i livet.
- Som vad då? - Ett liv.
- Jag trodde inte du lyssnade. - Det gjorde jag.
Följer du med? Gör du det? Gör du det?
- Jag har precis kommit tillbaka. - Säg ja ändå.
- Vi åker i morgon. - Jag måste prata med David.
Följ med mig bara.
Han fattar vinken om några veckor.
Du är formidabel, eller hur?
- I affärer... - Det här är inte affärer.
Sa du inte en gång att allt är affärer?
Nej, men det låter som jag.
Vad ska du säga till honom?
Jag knackade. Här är biljetterna.
Allt annat ordnas.
God natt.
Det är det verkligen.
Vill du ha middag?
- Nej. - Jag kan beställa något.
Nej.
Jag fattar inte vad som hände.
- Jag känner dig knappt. - Det gör du visst.
- Jag var inte intresserad. - Tack...
Jag var intresserad av David.
Jag ville ha honom så mycket att jag flydde till Paris.
Jag skrev i min dumma dagbok, klippte mitt dumma hår
och kom tillbaka dummare än någonsin.
Jag är lycklig. Du har gjort mig lycklig.
- Jag kan inte göra det här. - Vad är det?
- Du hade rätt. - Om vad då?
Om allt. Om allt som var viktigt.
Allt jag sa till dig var lögn
ända sedan jag kom till vinterträdgården med champagnen.
- Jag tror dig inte. - Jag skulle ta hand om dig.
Jag skickade mig själv, jag var jävligt duktig.
Det skulle bli bröllop och sammanslagning, du var i vägen.
Planen var att ta med dig till Paris
och sedan åka hem, så du var ur vägen.
Det är ingen...
Vad ordnade du mer?
- Va? - Hon sa:"Allt annat ordnas."
En lägenhet i Paris, bankkonto.
- Hur mycket? - 500000 franc.
Ditt första erbjudande var bättre.
Du kan få mer.
Jag vill inte ha mer.
Jag vill inte ha något.
Ansträngde du dig så för min skull?
- Helikoptern, planet... - Det var inga problem.
Var jag verkligen så fel för David?
Chaufförens dotter? Är inte det lite gammalt?
Det gäller inte det.
- Det handlar om plast. - Plast?
Inget personligt.
Får jag?
Paris är alltid en bra idé, jag var lycklig där.
Det skulle du också ha varit.
Jag kör hem dig.
Jag ska flyga hem.
"Han ska följas av musik vartän han går."
- Mår du bättre? - Ja, mycket bättre.
De tar ut stygnen i morgon.
Och du? Var har du varit?
I stan.
Det har varit en lång kväll. Jag trodde vi skulle talas vid.
Jag planerade en fest för att fira att stygnen togs bort.
- Jag trodde att vi skulle gå... - Jag var med Linus.
Jag vet, av alla flickor jag träffat, och jag har träffat några...
Är det en sång?
Du är den enda flickan jag bara har dansat med en gång.
Två gånger.
Hur kunde jag glömma det? Drack vi champagne?
Jag var åtta och du tog danslektioner. Jag var din hemläxa.
Jag flyttar bort härifrån, David.
- Jag tror att jag visste det. - Jag vann en biljett till Paris.
- En enkel biljett? - Ja, det är det.
Reser du ensam?
Ja.
Trevlig resa.
- Du är här. - Det är du med.
Ring Seattle och Tokyo och säg åt dem att stoppa tillverkningen.
Meddela Rons och Tysons att vi ska hålla krismöte klockan tolv.
Överför min biljett till David Larrabee.
Jag måste prata med mamma.
Jag måste träffa mamma så fort hon kommer.
God morgon, David. Vill du ha kaffe?
Inte det? Okej.
Jag har en överraskning till dig.
Jag har en till dig med.
Jag har sett dig göra affärer, men jag trodde det fanns några gränser.
Hur kunde du, Linus? Hur kunde du göra så mot mig och mot henne?
Hur kunde du gå så långt?
Varför tror du att du har rätt att göra det?
Gammal vana.
Hör på, David. Jag provade något som inte fungerade.
Det fungerade, men inte helt. Jag vill att du reser till Paris.
- Med Sabrina. - Va?
Det var en affärsmanöver, men det gick för långt.
Jag tappade koncentrationen.
Jag förstörde allt.
Jag vet att det kan rättas till.
Jag manipulerade henne, förvirrade henne...
Hon har älskat dig i hela sitt liv.
Hon vill ha dig.
Hon har alltid velat ha dig.
Följ med henne, det är inte för sent. Det ordnar sig.
Hon gör dig lycklig.
Jag vill inte att hon reser ensam.
Hur blir det med Patrick och sammanslagningen?
Är du villig att förlora en miljard dollar?
Jaså...
Du missar planet.
Miss McCardle, kom till mitt kontor.
Var är det?
När din mamma och jag kom hit så lagade hon mat och jag körde.
Vi hade inga utgifter. Efter några år hade vi 15000 dollar.
Jag körde mr Larrabee senior på den tiden.
Han stängde aldrig fönstret mellan oss.
Han gjorde många affärer under resan
och jag hörde på.
När han köpte, köpte jag, när han sålde, sålde jag.
Försöker du säga att du har en miljon dollar?
Nej...
Lite över två miljoner.
Vi var lyckliga här, Sabrina.
Vi drömde om hur det kunde bli för dig.
Två miljoner dollar hade överträffat hennes förväntningar.
Du har alltid överträffat mina.
Jag vet vilka instruktioner han gav, jag ger nya instruktioner.
Det är några ändringar...
Börja, så ringer jag-.
Tack för att du kom så fort.
Jag måste berätta något.
Du måste tala om hur det slutar.
Du tjänade en massa pengar under alla dessa år
och du talade aldrig om hur man gjorde.
Jag talar om det nu. Gift dig med mig för pengarna. Folk gör det varje dag.
Det är inte roligt, Thomas. Jag har humor.
Gift dig med mig av kärlek.
Kris, vad då? Vad har hänt?
Det finns säkert en bra förklaring.
- Vad står på? - Vänta ett ögonblick.
Vad väntar vi på? Varför är Siegfried och Roy här?
Ett ögonblick.
Vi har känt varandra länge.
Vi har varit tuffa mot varandra då och då, men...
vi respekterar varandras affärskunskaper.
Vi såg sammanslagningens möjligheter.
Ingen tvivlar på att det skulle ha blivit en lyckad affär.
Skulle ha blivit?
Anledningen till mötet är att min bror David...
...är sen som vanligt. Ursäkta mig.
- Vad gör du här? - Elizabeth och jag ska rymma.
- Var är Sabrina? - Ska vi gå samman?
- Vem är Sabrina? - Följde du inte med henne?
Nej. Jag är ju här.
Hon får säkert sin drink just nu.
- Vem är Sabrina? - Chaufförens dotter.
- Kalla henne inte det. - Hon ville ha David ett tag,
sedan bytte hon till Linus. Hon tyckte att han var mäktigare.
- Sa han det? - Han berättade allt.
Pratade du inte med henne innan hon åkte?
Jo då. Jag sa hejdå och lycka till. Eller kanske inte.
Jag sa att det kändes fel att ta min brors avlagda saker.
Jag sa att du alltid varit generös mot dina kvinnor tidigare,
så att hon säkert skulle få kompensation för... vad det nu var.
- Jag sa ju att han älskade henne. - Vem då?
- Sabrina. - Är hans saker packade?
- Är vems saker packade? - Dina. Bara en väska.
- Gick du till min lägenhet? - Jag åkte dit med henne.
Att ta i dina kalsonger var som att röra vid Kristi svepduk.
Skriv på det här. Det är godkännandet av sammanslagningen.
Det här ger mig en löneförhöjning som reflekterar mitt nya jobb.
En bil väntar här utanför, helikoptern är på East 60th.
Biljetten har ändrats till Concorde, det lyfter om 39 minuter.
Om du hinner med det, så hinner du dit före henne.
Åk, Linus. Tänk inte över det.
- Hon avskyr mig säkert. - Hon ändrar sig, det gör vi allihop.
Helt vansinnigt. Tror ni att jag bara kan gå härifrån?
- Det vore bättre om du sprang. - Ni är galna.
Linus, du vet att jag älskar dig. Ingen mamma är stoltare.
Det är på tiden att du rymmer hemifrån.
Skriv på de här först.
Ursäkta mig, det verkar som om jag har något att göra.
Skulderna som sammanslagningen skapar gör det väsentligt
med en omorganisering av vissa avdelningar som förlorar pengar.
Jag har kasta ett öga på båda företagens kvartalssiffror.
När har du någonsin...
Du har skickat mig bokslut i 17 år och antagit att jag inte kunde läsa.
Säg det.
Du förtjänar henne inte.
Nej. Jag vet det.
Jag behöver henne och jag behöver ingenting.
Dags att ta till fötterna.
Jag vill göra henne lycklig.
13 rue des Beaux Arts.
Lystring.
Sista utropet för Air France Concorde till Paris.
Gå till gate 34. Air France önskar er en trevlig resa.
- Är det första gången på Concorde? - Ja.
- Men inte första Parisbesöket? - Det är första gången med allt.
Paris är alltid en bra idé, sa du.
Du sa att jag skulle bli lycklig här. Inte utan dig.
- Hur visste du var jag fanns? - Din pappa talade om det.
Jag sa att jag behövde dig.
Jag sa att jag skulle göra dig lycklig. Jag lovade honom det.
Jag trodde att du ljög.
Det trodde jag med.
Något hände, det var en lögn.
Det var en dröm.
Jag vet inte hur jag ska tro dig.
- Hur kan jag någonsin... - För att du känner mig.
Bättre än någon annan.
Jag tror att du vet att jag älskar dig.
Och du lovade
att om du kunde göra något för mig...
En gång i tiden,
på Long Islands norra strand, inte långt ifrån New York
låg det ett stort hus, nästan ett slott.
Jag har följt i andras fotspår i hela mitt liv.
Rädda mig, vackra Sabrina.
Du är den enda som kan det.
På den stora egendomen bodde en liten flicka.
Livet var trevligt och väldigt enkelt.
En dag växte flickan upp
och gick utanför murarna
och hittade världen.
Subrip by Tomten
Ansvarig utgivare: Ulf Rennstam