Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Настав час нашої сили.
Настала година нашої магії.
Настав час нашої сили.
Настала година нашої магії.
Настав час нашої сили.
Настала година нашої магії.
Настав час нашої сили.
Настала година нашої магії.
Настав час нашої сили.
Настала година нашої магії.
Настав час нашої сили.
Настав час, настала година.
Настала година нашої магії.
Нашої сили.
Підніміть спинки своїх крісел, будь ласка.
Ну ж бо, ходімо. Поквапся, люба. Таксі чекає.
О ні.
Так, тут значно сухіше, тату.
-Господи, нам потрібен новий дах. -Так.
Але який великий.
А мені подобається дерев'яна підлога.
Тут чудово підійдуть дамаські штори.
Так, цей дах доведеться полагодити, люба.
Так.
Я знайшов це ззовні. Хочеш її?
Ні!
Заспокойся. Що з тобою?
Спокійно.
Тату!
Що? Що це таке? Гей!
Гей! Що за...
Забирайся звідси! Що за чорт?
Саро, усе гаразд?
Так, я в порядку. Він просто застав мене зненацька.
Так, схоже.
-Упевнена? -Так, я в порядку.
Тату.
Ти можеш зачекати. Знаєш, доки не отримаєш шкільної форми.
-Ти не мусиш іти зараз. -Я не можу залишитися вдома
і провести за телевізором решту життя.
Чому ні? Я зміг би.
Я просто хочу почати заново, і годі про це.
Ти маєш чудовий вигляд. Успіхів!
Дженні заїде по тебе.
-Я пройдусь. -Ти впевнена?
Так.
Тривога, страховисько наближається.
Господи, я подумав, що то Сатана.
Господи. Вона...
Вона дивиться?
-Господи. -Боже. Так, вона дивиться.
Гаразд. Треба знайти тепле...
Тепле, безпечне місце.
В альманаху сказано, що сьогодні щось відбудеться.
Ага, чудово. Я отримаю свій мотлох.
«Нова цілісність, а з нею новий баланс.
Землі, повітря, води та вогню». Мабуть, це наша четверта.
Нам не потрібна четверта.
Ненсі, нам потрібен хтось на четвертий кут:
північ, південь, схід та захід.
Четверта замкне коло.
Можливо, вона зможе стати нашою четвертою.
-Годі тобі. -Мені подобаються жінки у формі.
Що?
Ви натякаєте, що мені перепало?
Більшість...
Більшість «перепала».
Що ця жаба сказала про мене?
Знаєте, ми в Лос-Анджелесі. Нам слід вивчати мексиканську чи щось таке.
-Тобто іспанську, генію. -Так.
Іспанську.
Вона тут.
-Хто «вона»? -Вона стане четвертою.
Те, що потрібно.
З тобою все гаразд?
Це вона.
Привіт, ви не проти, що присяду поруч?
Бо я маю знайти групу для лабораторних.
Гаразд.
Ні, не проти. Ти можеш сісти тут.
Задоволена?
Що?
-Привіт. -Привіт.
-Ти Сара, правильно? -Так.
Вітаю, я Кріс.
Я просто хотів вибачитися
за тих хлопців на французькій. Вони недоумки.
«Скажи мені, хто твої друзі, і я скажу тобі, хто ти».
Це правда.
Чекай, ти мене щойно недоумком назвала?
-Ти це зробила, хіба ні? -Вибач.
Я маю захищатися. Люди тут неввічливі зі мною.
Справді? Хто ще?
Ці три дівчини. Глянь позаду себе.
Не витріщайся.
Неприємно.
От чорт.
-Це іствікські сучки. -Що?
Хай що ти робитимеш, тримайся від них подалі.
Чому?
Бачиш ту праворуч? Вона головна шльондра.
Я маю на увазі, не з мого досвіду чи щось таке, але...
А та, що посередині, у неї ці...
рубці по всьому тілу.
Я їх не бачив, але мої друзі бачили.
У будь-якому випадку вони...
Ні, не зважай.
Що?
Вони відьми.
Відьми.
Це те, що люди кажуть.
То що ти робиш після школи?
Не знаю. Нічого, мабуть.
-Справді? -Справді.
Я зайнятий.
Тренування з футболу. Можеш прийти й подивитися.
Тренування з футболу. Так спокусливо.
Давай сюди!
Гей, уперед!
Саро.
Шукаєш когось?
Ні.
Деякі футболісти примушують своїх дівчат
приходити й дивитися на їхні тренування, наче це цікаво.
Як оцю от дівчину. Кріс Гукер?
Я навіть не знаю його.
Ненсі шкодує про випадок на біології.
Вона з усіма непривітна, тому не приймай це на свій рахунок.
Ти Ненсі?
Вона Ненсі.
Я Бонні, а це Рошель.
-Привіт. Я Сара... -Так. Ми знаємо, хто ти.
-Хочеш випити з нами кави? -Ні, я не можу. Мені треба додому.
Мій тато чекає на мене.
Ти можеш щось вигадати. Рошель має в цьому багатий досвід.
Він западає на будь-що з грудьми, Саро.
Крім мене.
Я на нього не дивлюсь.
Він розповсюджує хвороби.
Кажу з власного досвіду.
Біжи, Крісе. Нумо! Пасуй, малий.
Він покидьок.
Ходімо.
-То ти з нами? -А куди ви йдете?
-За покупками. -Ну ж бо.
У мене немає грошей.
Навіщо вони, якщо можна вкрасти.
Можна вкрасти.
Саро, а де ти жила раніше?
У Сан-Франциско.
-А чому ти переїхала? -Бо там відстійно.
Мій батько хотів.
-Тут теж відстійно. -Знаю. Тут потрібна машина.
Машина потрібна скрізь.
Що це?
Порізала руку.
Вибач.
Як ти це зробила?
Кухонним ножем.
Ти навіть правильно це зробила.
Так.
Це панк-рок. Ходімо.
«Правильно»?
Звідки ти знаєш, як правильно?
Замовкни, Рошель.
Але звідки ти знаєш?
Саро.
Що?
Постав це у свою сумку.
Ні.
Знаєш, красти — це природно.
Великі тварини крадуть у малих.
Вони крадуть, щоб вижити.
Окрім того, у мене вже є щоденник.
Це інше. Сюди пишеш закляття та сильні думки,
щоб ніхто не зміг прочитати.
Окрім, можливо, нас.
Ось.
Ви цим справді займаєтесь?
Схоже на те.
Це не для тебе.
Вибачте.
Яка чудова обручка.
Вона належала твоїй матері.
Так.
Ти збираєшся за це заплатити?
Ага.
Ти не схожа на своїх подруг.
Знаєш, як користуватися свічками?
Так, треба запалити гніт.
Навіть більше. Червона для кохання.
Чорна...
Насправді...
Чому б тобі не почитати оце.
-Тут усе пояснено. -Гаразд.
Двадцять доларів.
Знаєте, я ніколи не читала
про всі ці речі раніше.
Тобто мене це не цікавило.
Можливо, ти справжня відьма. Твоя сила йде із середини.
Ходімо, Саро.
Думаю, мені час додому.
Дивися вперед і не зупиняйся.
Будь ласка, моїй дитині треба їсти.
У мене нічого немає.
Саро, не давай їм грошей. Тебе впіймають.
-У мене нічого немає. -Гей, я знаю тебе.
У мене для тебе ще одна змія.
Зачекай секунду. Я маю поговорити з тобою.
Ти мені снилася.
У моєму сні ти була мертвою!
Я з тобою розмовляю.
Повернися, дитино. Повернися до Ісуса.
Не смій тікати від мене!
Я двері, шлях...
Я знаю, про що кажу.
Я з ним пов'язаний!
Послухай мене!
Ходімо, Саро. Забираймося звідси. Ну ж бо.
О Господи.
-Що таке? Там хтось є? -Ні.
Воно його дістало.
Машина його вдарила, і це ми зробили.
-Господи. -Може, а може, і ні.
Точно. Я подумала про себе. Вона має збити його.
-Я теж так подумала. -І я так подумала, але тоді...
Саро, а ти подумала про це?
Так.
Тоді це все. Сара четверта.
Північ, південь, схід та захід. Ми можемо впливати на події.
Я маю на увазі, ось воно. Це насправді.
Чорт.
Це все дуже дивно.
Але ж він гнався за тобою. Він хотів тобі нашкодити.
Це не наша вина.
Може, тепер він нас насправді вислухає.
-Хто? -Менон.
Хто це? Він, типу, Господь?
Ні, люди створили Господа. А цей набагато старіший.
Ви поклоняєтеся дияволу?
Це немов Бог і диявол.
Він — усе.
Це дерева, це земля,
це камінь, це місяць.
-Це все. -Це природа.
Якби Бог і диявол грали у футбол,
Менон був би стадіоном, на якому вони грають.
Він був би сонцем, що світило б на них.
То таке, як сьогодні, коїться з тобою часто?
Ні, не таке. Інше.
-Де ти цього навчилася? -Не знаю.
Природжена відьма.
Я це ненавиджу. Це все завжди все псує.
Це ніби...
Іноді я хочу, щоб пішов дощ,
тоді в моїй кімнаті прориває трубу й усе затоплює.
-Так, правильно. -Ні, насправді.
Або я просто хочу тиші,
і я бажаю цього, бажаю.
А тоді я стаю глухою впродовж наступних трьох днів.
Якщо ти можеш таке робити,
ти чула про заклинання духів?
Ні.
Це коли викликаєш його.
Менона.
Це немов...
Немов впускаєш його до себе всередину.
Ніби він наповнює тебе.
Він забирає все погане з твого життя
та робить його знову кращим.
Не можна зробити все знову кращим.
Можливо, не для тебе.
Куди ти йдеш?
Ви мене лякаєте.
Вона злякалась.
Ненсі, вона потрібна нам.
Як мертвому припарка.
Вона повернеться.
Що?
Ти дивно розмовляла вчора ввечері, коли я дзвонив.
Я не думав, що ти прийдеш.
Я просто буда здивована.
-Здивована? -Так.
Я думав, ти десь ходиш із тими дівчатами.
Якими дівчатами?
Тими дівчатами з дивними головами.
-Дивними головами? -Так.
Що не так з їхніми головами?
Та дівчина, у неї гігантська голова.
Справді?
Так. Вона схожа на cенбернара.
Я не помітила.
Я ненавиджу, коли голова така велика.
Хоча це краще, ніж коли голова замала. Маленька та крихітна.
Аж хочеться повісити її на дзеркало заднього виду.
Звідки ця одержимість головами?
Я саме помітив, яка красива твоя.
-Подобається моя голова? -Так, чудова голова.
-«Чудова голова». -Вона чудова.
Чудова для поцілунків. Можна?
-Ми побачимося пізніше, брате. -Приємно було познайомитися, Саро.
-Так, бувай. -Побачимось.
Нумо. Ходімо до мого будинку. Там нікого немає.
Я не...
Я не хочу йти.
Я не можу. Мені треба додому.
Гаразд.
Ти сердишся?
Ні.
Вибач.
Усе гаразд.
Ну, гаряча штучко, як усе пройшло?
Як що пройшло?
Твоє побачення з Крісом.
Про що ви говорите?
Кріс уже всім розповів.
-Він розповів усім про що? -Про те, чим ви займались.
Але ми цього не робили.
Може, він намагається зберегти репутацію.
Бо ходить по всій школі
й розповідає, що ти найгірша дівчина, яка в нього була.
А те, що це поширює він, — дуже погано.
-Ні, він цього не зробив. -Зробив.
Він казав те ж саме про Ненсі.
Я казала, що він покидьок.
Привіт.
Можна з тобою поговорити хвилину?
Крісе?
Вибач. Кріс дуже зайнятий.
Може, ми могли би щось придумати...
Класна куртка.
Пізніше цього тижня.
Чому ти збрехав про мене?
Слухай, я не хочу з тобою більше зустрічатися.
Гаразд?
Будь ласка, припини благати. Це жалюгідно.
Гей, Крісе.
Та пішов ти.
Ні.
Я б не проти.
Вона плакатиме. А тоді і я заплачу.
-Ми всі заплачемо. -Ми всі ридатимемо.
Це жарт.
Я не можу в це повірити.
Зачекай, ось вона.
Акула!
-Дуже добре. -Чудово. Неймовірно.
Добре вийшло.
Боже. На моєму гребінці лобкове волосся.
Ні, зачекай.
Це лише завиток Рошель.
Чому ти так поводишся зі мною, Лоро?
Думаєш, ти смішна?
Хочеш насправді знати чому?
Так, я насправді хочу знати.
Бо мені не подобаються негроїди.
Вибач.
Я вже говорила це вам раніше, але я хочу, щоб ви зрозуміли.
Це дуже експериментальна процедура.
І ми не можемо дати ніяких гарантій
щодо результатів і побічних ефектів.
Я можу сказати неофіційно,
що ризик дуже малий.
З цією формою генної терапії
можна обійтися без втручання.
Може бути трохи болісно, але жодного втручання.
Гаразд, намагайся розслабитися.
Я вводитиму зонд.
Трохи болітиме, коли голка проникатиме всередину.
А потім ще, коли вона рухатиметься.
Я намагатимуся зробити це якомога швидше.
Не хвилюйся та продовжуй дихати.
Добре?
Добре. Не напружуйся.
Ні.
Ще трохи, Бонні.
Не рухайся.
Рею, світла немає! О Господи.
Ти навіть не сплатив рахунок. Я дала тобі грошей.
А ти не сплатив рахунок. Що ти робиш удома так пізно?
Ти спізнилася.
Це шторм, Ґрейс. Це проводи, Ґрейс.
Ах, це шторм?
Ось чому світла немає, Ґрейс.
У сусідів воно є.
У них є світло?
Я дала тобі грошей, і ти сказав, що оплатив рахунок.
Але ти навіть не можеш оплатити рахунок? Яка з тебе користь?
Ти знаєш, яка з мене користь.
Гей, Саро.
У нас виїзні збори сьогодні.
Міс Даунз, мені неприємно переривати
збори вашої групи.
Вибачте, Сестро.
Дівчата, бережіться збоченців.
Ми самі такі, містере.
-Земля, повітря, вогонь, вода. -Земля, повітря, вогонь, вода.
-Повітря, вогонь, вода. -Повітря, вогонь, вода.
-Земля, повітря, вогонь, вода. -Земля, повітря, вогонь, вода.
Краще тобі напоротися на це лезо,
ніж увійти в коло з острахом у серці.
Як ти входиш?
З досконалим коханням та досконалою довірою.
Краще тобі напоротися на це лезо,
ніж увійти в коло з острахом у серці.
Як ти входиш?
З досконалим коханням та досконалою довірою.
Краще тобі напоротися на це лезо,
ніж увійти в коло з острахом у серці.
Як ти входиш?
З досконалим коханням та досконалою довірою.
Оце дівчина.
Як нагорі, так і внизу.
Я п'ю кров сестер своїх,
і прошу сили не ненавидіти тих, хто ненавидить мене.
Особливо цей расистський, перефарбований на білявку, шматок лайна
на ім'я Лора Ліззі.
Правильно.
Я п'ю кров сестер своїх,
і прошу надати мені сили любити себе більше
і дозволяти любити мене іншим.
Особливо, Крісу Гукеру. Я знаю, це жалюгідно.
Однозначно жалюгідно.
Я п'ю кров сестер своїх
і додаю собі сили
бути такою ж прекрасною як ззовні, так і всередині.
Бонні.
Я п'ю кров сестер своїх,
і приймаю в себе...
всі сили Менона.
Це все?
Хай буде так.
-Хай буде так. -Хай буде так.
Хай буде так.
Мені здалося, що тебе знудить.
О Господи.
Що?
Гляньте.
-Це Менон. -Так красиво.
Він слухає нас.
-Думаєте, це діє? -Не знаю.
Я думаю, він щойно глянув на мене. Він подивився на мене?
-Він дивиться? -Не зараз, але він дивився.
-Так дивно. -Я знаю. Зараз він дивиться.
-Він дивиться? -Так.
Він ще там?
Так.
-Саро. -Так?
Не зважай.
Це діє.
Або так, або він остаточно зійшов з розуму.
-Ти ненавидиш мене? -Ні.
-Не ненавидиш? -Ні.
Тому що, розумієш, хлопці, а я хлопець,
мають певні очікування.
Я знаю, що казав огидні речі про тебе.
-Ти сказав своїм друзям? -Що?
Що ти про все збрехав?
Ні, але я скажу.
Я скажу їм завтра, я скажу правду.
Добре.
Я можу сісти поруч із тобою на месі?
Так, звичайно.
Дивись.
Крісе, можеш понести це для мене?
-Вони дуже важкі. -Так.
І для Бонні також. У неї хвора спина.
І це. Дякую.
Гей, Крісе. Потримаєш мої яйця?
Вони щось заважкі.
Із Книги Буття ми знаємо...
Що з тобою, хлопче зі Степфорда?
Ходи сюди.
Сядь.
Агов?
Гей, не відволікайся.
Це діє. Поглянь, її закляття діє.
Ненсі, Господи. Ти поглянеш?
-Вибач, у мене погано виходить. -Упіймай одну нарешті.
Слухай, це важко.
Ви на відстані півметра одна від одної.
Злізь із мене.
Я не така важка.
Ти легка, мов пір'їнка.
У космічній подорожі.
Саме так.
Ви колись грали в цю гру,
«Легка, як пір'їнка, тверда, як дошка?»
Ні.
Одні дівчина лежить, а ви оточуєте її
та підкладаєте пальці...
Куди підкладаємо?
Гаразд.
Тепер, берете указівний і середній палець
і підкладаєте під неї, ось так.
Тепер уявіть, що вона неймовірно легка,
немов із повітря.
Ідеться про все тіло чи лише про голову?
Корова!
Зосередьмося, бо це не спрацює.
Здається, я вивихнула палець.
-Замовкни. -Зосередьтеся.
Ну ж бо. Готові?
Легка, як пір'їнка, тверда, як дошка.
-Легка, як пір'їнка, тверда, як дошка. -Легка, як пір'їнка, тверда, як дошка.
Господи!
Це не працює.
Ого.
Замовкни, бо впадеш.
Як мені спуститись униз?
У кого є інструкція?
Просто залишайтеся зосередженими.
Неймовірно.
Привіт, я принесла вам чисті рушники.
Мої сідниці!
-Що тут відбувається? -Нічого. а що?
-Дівчата, ви вживаєте наркотики? -Ні, мамо.
Усе гаразд?
Ти маєш сама спробувати?
-Ми маємо всі зібратися. -Скільки ти можеш дати?
КОРІНЬ ПЛЕВРИТУ.
Ти відірвала мені волосся.
Вибач, мені здалося, що то жук.
Кажуть, шампунь допомагає.
Дурна сука.
У Лори справді є посічені кінці.
Справді?
Думаю, це підтверджує, що вона не натуральна білявка.
Відбілювач.
Що, гадаєш, трапиться з Лорою?
Не знаю. Якщо вона залишить тебе в спокої,
тоді нічого не станеться. Нічого хорошого.
Жодного шансу.
Хто це?
Це моя справжня матір.
Де вона?
Вона померла, коли народжувала мене.
-Мені шкода. -Усе гаразд.
Меноне. Забери мої рубці.
Дай мені краси як ззовні, так і зсередини.
Меноне, забери мої рубці.
Забери мої рубці.
Дякую.
Не вдарся головою об дошку.
Годі тобі, Лоро.
Господи!
-Щось не так? -Господи.
-Що сталося? -Я не знаю.
А я це виглядає?
Не знаю. Важко сказати.
Огидно!
Я хочу вам нагадати,
що нам, мабуть, треба пройти кілька сеансів,
перш ніж побачимо якісь результати.
-Краще? -Я ще не можу сказати.
Одну хвилинку.
Який у них вигляд?
Я не знаю. Зажди.
Я не можу в це повірити.
Це спрацювало.
Що?
Це спрацювало.
Бонні.
Серйозно, якщо ти не зупинишся, ти осліпнеш.
Господи.
Волохаті долоні?
Вона має повернутися сьогодні.
-Ти розмовляла з нею? -Ні.
Директор Дрейпер скликав спеціальні збори
під час другої половини п’ятої пари...
-Початок рівно о 8:45. -Вибачте, мій сеанс педикюру затягнувся.
-Бонні. -Ого.
-Нічого собі. -Привіт, Бонні.
Як справи?
Ага, як твої справи, Бонні?
Господи.
Ти така красуня. Я не можу в це повірити.
-Ти зробила це. -Ні, я цього не робила.
-Так, зробила. -Я допомогла.
Ти точно це зробила.
Годі, ти змусила Кріса в тебе закохатися.
Ти зробила так, що в Лори Ліззі повипадало волосся.
Ви маєте її побачити. Вона тепер змушена носити шапку щодня.
Бідна Лора.
Що не так із Ненсі?
Її закляття не діє.
-Яке закляття? -Не знаю.
Здається, вона не хоче бути білим бидлом абощо.
І я казала їй:
«Ти ж біла, люба. Просто змирися та й годі».
Гаразд.
Ну ж бо. Ходімо.
Я майже можу бачити крізь цю штуку.
Залиш мене в спокої.
-Господи. -Боже.
Ти маєш бути батьком для дівчини.
-Я не її батько. -І слава Богу.
Її батько той, хто дав тобі 50 баксів
за швидкий перепихон на задньому сидінні.
Гей.
Ні.
-Не смій бити мене! -Не торкайся її! Зупинись!
Що за чорт? Господи. О Господи.
Ти свиня.
Рею?
Кисень надходить. Зупинка серця. Ми його втрачаємо.
Що сталося? Що сталося з ним?
Я знаю, це важкий для вас час,
але така процедура, і я маю поставити вам кілька питань,
перш ніж почати оформлення страхового полісу.
Я не розумію. Що за поліс?
Містер Сандерс оформив пенсійне страхування
через компанію. А із сумою такого розміру,
-це стандартна процедура... -Якого розміру.
Одну секунду.
Вибачте.
Сто сімдесят п'ять тисяч доларів.
Сто...
Чекайте, ви маєте на увазі, що все це належить нам?
-П'ять... -Вам.
-Сто сімдесят п'ять... -Яка чудова, щедра людина.
-Сто сімдесят п'ять тисяч доларів! -Сто сімдесят п'ять тисяч доларів!
-Сто сімдесят п'ять тисяч... -Сто сімдесят п'ять...
Сто сімдесят п'ять тисяч доларів!
-Я не можу повірити, що він мертвий. -Думаєш, це ми вбили його?
Ні. Звісно, ні.
Привіт! Не соромся, любий.
-Чудові сідниці. -Бонні.
-Що? У нього чудові сідниці. -Ти шльондра.
-Тобі слід запросити його на побачення. -Ти знаєш.
Так. «Мені сподобалися твої сідниці. Хочеш разом пообідати?»
-Привіт! -Привіт!
Тут неймовірно!
-Спальня, ванна кімната... -Це чудово.
-Привіт. -Ти така вродлива.
Я так рада, що ви змогли прийти й подивитися на нашу квартиру.
Наша квартира. У нас є квартира.
Вона величезна, поглянь на цей вид. Подивись.
-Так красиво. -Дивіться, який диван.
Це наш диван. Я люблю цей диван.
Я побачила його на вітрині та сказала,
що мені потрібен цей диван. А хлопець. Яке ставлення.
Я сказала: «Милий, загортай його, я беру його просто зараз».
Готівка. Ох!
Мій музичний автомат.
Усі пісні у виконанні Конні Френсіс.
Так, хіба не чудово?
Ще маленькою дівчинкою я говорила,
що єдине, чого я хочу в житті, — це музичний автомат,
який би грав лише пісні у виконанні Конні Френсіс.
Це чудово.
Хто така Конні Френсіс?
Замовкни, люба. Слухай і вчись.
Конні Френсіс...
-Підемо до моєї кімнати, дівчата? -Ходімо.
Раді були вас бачити, місіс Даунз.
-Справді. -Конні Френсіс...
Зачекайте тут хвилину...
Влаштуємо маленьке новосілля.
Вибач, мамо.
Це кльово.
Я читала й дещо знайшла,
що вам може сподобатися.
«Чари. Чаклунство, під час якого створюється
реальне враження обману глядача —
старовинна форма магії».
-Готова закластися, що можу це зробити. -Думаєш?
Це треба відчути.
Та відтворити.
Сформувати та створити,
щоб усі могли побачити.
Силою втричі більшою,
як я побажаю, так воно й буде.
-Що? -Мої очі коричневі.
Зазвичай вони зелені.
Ти можеш зробити це за допомогою контактних лінз.
Але воно чудове. Тобто, тобі личить.
Це добре.
Ти хочеш щось більше?
-Я хочу більше. -Більше.
-Більше.
Зосередьтеся, ну ж бо.
Готові?
Ого!
-Ви здивовані? -Так, я здивована.
Ти виглядаєш, як Лоні Андерсон.
-Хочеш торкнутися? -Так.
Воно справжнє.
І набагато простіше, ніж у салон піти.
-У дуже паршивий салон. -Хочеш спробувати?
-Це неймовірно. -Зачекайте. Дивіться.
-Зроби мене білявкою. -Мене.
-Ні. Зроби мене білявкою. -Я так не думаю.
-Ну годі тобі! -Нізащо!
Зроби щось зі мною.
Що ти хочеш?
Я хочу менші сідниці.
Саро!
О ні.
Чому ти не відповідаєш на дзвінки?
Зараз третя ночі, Крісе.
Так. Але в мене причина.
Знаєш, про що я саме думав?
Я подумав, може, нам варто жити разом.
Я не думаю, що я зараз готова
взяти на себе такі зобов'язання.
Чорт.
Знаєш, річ у тім, що я не можу припинити думати про тебе.
І я не знаю чому, але мені здається, що я закоханий у тебе.
І я ніколи нікого не любив, окрім, напевне, моєї матері
і цього маленького щеняти, що був у мене в дитинстві...
Тобі слід іти додому, Крісе.
Ні, Саро. Зачекай, будь ласка.
Саро, чекай.
Я не знаю, що коїться зі мною.
Я не можу їсти. Я не можу спати.
Я можу тобі допомогти?
Ні. Ніхто не може.
Знову тут. Що я можу для вас зробити сьогодні?
Нам треба поповнити запаси.
Мені треба скасувати любовне закляття.
Якщо ти відкриваєш шлюз, то як це можна скасувати?
Якщо ти закляттям вивільняєш щось, то зворотної дії немає.
Усе має йти своїм шляхом.
Дозволь йому страждати.
Не тобі судити страждання.
Коли ми довідаємося, що за тією завісою?
Так, що ти там робиш, Ліріо?
Ховаєш там зниклих дітей із кварталу?
Що там? Чорна магія?
Справжня магія не чорна й не біла.
Вона двозначна, бо двозначна природа.
Одночасно кохання та жорстокість.
У серці відьми — тільки добро або зло.
Життя тримає баланс самостійно. Розумієте?
Не дуже.
Тоді зрозумійте це.
Хай що ви проситимете для інших, ви отримаєте цього втричі більше.
Зачекайте, ми не читали цього в жодній книжці.
Хіба ні?
Це частина базового поняття духовної істини,
висловлене в різних шляхах та різних вірах.
«Роби з іншими так, як хочеш, щоб вони робили з тобою».
ВИКЛИКАННЯ ДУХІВ
Я хочу купити цю книгу.
Ти хочеш викликати духа?
Ти маєш бути досвідченою, щоб це робити. Це дуже небезпечно.
Слухайте, пані. Я вже велика дівчинка, гаразд?
Тепер, будь ласка, продайте мені книгу.
-Скільки? -Двадцять п'ять.
Що ви знаєте?
У мене є гроші.
Коли в мене були найгірші часи...
Якраз перед тим, як я намагалася покінчити життя самогубством.
Я страждала від галюцинацій.
Коли я заплющувала очі, то бачила
скрізь змій і жуків.
А коли розплющувала, то вони все ще були там.
Вони нікуди не зникали.
Вони були скрізь.
Ти знаєш, змії дуже могутні створіння.
Тобі слід їх поважати.
Хіба ти не могутня? Могутня.
Гаразд, годі скиглити.
Замкнемо кути, згода?
Вітаємо охоронців башти сходу.
Сили повітря та винаходу, почуйте мене!
-Нас. -Почуйте нас.
Вітаємо охоронців башти півдня.
Сили вогню та почуттів, почуйте нас!
Вітаємо охоронців башти заходу.
Сили води та інтуїції, почуйте нас!
Вітаємо охоронців башти півночі.
Силами матері землі викликаємо вас!
Спрямуйте нас у наших заняттях магією в цей травневий вечір.
Древній змію,
володарю глибини,
охоронцю смутку моря.
Покажи нам свою велич.
Покажи нам свою силу.
Ми благаємо тебе.
Ми викликаємо тебе!
О, священний, почуй нас. Почуй наші молитви.
Стародавній мудрецю, скажи нам шлях,
ми звертаємося до тебе!
Позич нам свою силу, покажи нам свою велич.
Ми викликаємо тебе.
Меноне! Наповни мене!
Він тут?
Ти відчула це?
Він благословив мене.
Я відчуваю його у своїх венах.
Він усе ще в мені.
Це неймовірно.
Глянь на це.
Це така краса.
Це подарунок.
Це все мої подарунки.
Я відчуваю тебе в мені!
Я тепер твоя дочка.
Він усюди! Він у всьому!
Слухай, мені здається, нам варто на цьому зупинитися.
Я не знаю, що діється.
Я повністю розчавила Кріса,
але ж хотіла лише подобатися йому.
І, Бонні, що з тобою коїться? Ти була такою хорошою.
А тепер ти просто самозакохана.
Вибачте, але величезну частину життя
я була монстром. А тепер, коли я не така,
я насолоджуюся життям. Мені шкода, що тебе це непокоїть.
Гей, ви можете сказати, якого кольору світло?
Червоне.
Хіба червоний не означає, що треба зупинитись?
Так, червоний — це стоп.
Це те, про що розповідала Ліріо,
ми порушуємо баланс.
Я знаю, ви думаєте, що ми отримуємо те, чого хочемо,
але це повернеться до нас трикратно.
У нас тут справді розмова про теологію?
Це весело, це страшно. Хто переймається?
О, Ненсі, ми переймаємося.
-Що ви думаєте? -Вони не думають.
Сука.
І не намагайся переманити їх до себе, бо це не спрацює.
Я не намагаюсь їх переманити. У тебе параноя.
-У мене параноя? -Параноя.
У мене немає параної!
Параноя.
Ви можете замовкнути?
Ти цього хочеш? Чи ти хочеш вийти з кола?
Просто скажи мені зараз.
Чому з тобою завжди має бути так, Ненсі?
Тому що це єдиний шлях.
Я тільки кажу, що тобі слід подумати.
І я не хочу виходити з кола.
Одного разу світло не буде зеленим, Ненсі.
Ми злякалися, Саро? Ти злякалась?
Ненсі!
Це було доволі близько.
Воно продовжує випадати.
Я не розумію цього.
Чим я це заслужила?
Лоро.
Що з тобою. Що сталося?
-Я не знаю. -Усе гаразд.
Я покличу когось, добре? Залишайся тут.
Саро, будь ласка, допоможи.
Схоже, що тобі й так треба з кимось поговорити.
Звідки ти це знаєш?
Ми говоримо по телефону.
Слухай, це важливо, гаразд?
Я хочу побути з тобою.
Мені треба тебе побачити. Я не знаю чому, але...
Ну чого ти така? Це лише обід, ну ж бо.
Я не знаю. Я...
Будь ласка.
Гаразд, завтра ввечері.
Так!
-Тоді побачимось. -Бувай.
Коли я почала гуляти з ними,
це принесло мені полегшення.
У мене не було багато близьких друзів у Сан-Франциско.
Приємно бути частиною чогось.
Одного разу я з ними не погодилась, і вони від мене відвернулись.
Це не дружба.
Я знаю, що ти маєш на увазі.
-Справді? -Так. Іноді, мені здається,
що ми з тобою одна людина, розумієш, про що я?
Я не впевнена.
Я також не впевнений.
Це смішно. Я думав про це.
«Я й гадки не маю про що говорю».
Хіба ми не маємо йти в ресторан
чи щось таке?
НІ.
Гаразд. Крісе,
я знаю, ти думаєш, у тебе сильні почуття,
але ти колись думав про те, звідки вони взялись?
Ні.
Я не можу думати, я просто відчуваю.
Дивно, як це сталося.
Я просто прокинувся одного ранку й не міг дочекатися, щоб побачити тебе.
І так кожного дня.
Але тепер ти моя, і я не відпущу тебе.
Зупинись і подумай, про що ти говориш зараз, Крісе.
Ти навіть не знаєш мене.
-Ось, я відкину спинку сидіння. -Крісе, не треба нічого відкидати.
-Ні, все добре. -Я не хочу, щоб ти це робив, гаразд?
-Просто відпусти. -Розслабся на секунду.
Повернись.
Тобі слід відвезти мене додому.
-Ні, Саро, ну ж бо. -Крісе, відвези мене додому, гаразд?
-Тоді просто допоможи мені, гаразд? -Відпусти.
Поможи мені спочатку.
Добре, я піду пішки.
Чорт!
-Саро. -Ні.
Саро, повернись. Іди сюди, негайно.
-Чорт забирай! -Будь ласка, Крісе! Ні!
-Це станеться. Лежи спокійно. -Відпусти мої руки.
Кріс! Не роби цього, будь ласка. Відпусти!
Саро!
О Господи. Саро, підійди.
Що сталося? З тобою все гаразд?
Якби ти тільки бачила, який погляд був у нього.
Це так дивно.
Вони були порожні, ніби це навіть не він.
Де він може бути?
На вечірці.
У Трея.
Ні, Ненсі. Просто залиш це.
Не йди. Ти нічим тут не зарадиш.
Я хочу погратися.
Я не можу повірити, що вона прийшла.
Хлопці, Ненсі Даунз тут.
Ненсі?
-Я тут. -Ти тут.
-Ми всі тут. -Ми всі тут.
Сара з тобою?
Що сталося?
Де вона?
Ми з тобою проводили непогано час разом.
Якщо я правильно пам'ятаю,
нам тоді було також гаряче.
-Пам'ятаєш? -Я намагаюся забути.
Забути?
-Забути це? -Зупинись.
Що не так?
Не в гуморі?
Не в такому, щоб мого дружка відкусили.
І чого ти вирішив, що я цього хочу?
Іди звідси.
Вимітайся.
Що за...
-Сюрприз. -Саро?
Займись зі мною коханням, Крісе.
-Ми не повинні бути тут. -Як і Ненсі.
Рошель.
Як справи?
Добре.
Слухай.
Ти відьма!
Вони мали рацію.
Як завжди.
Ненсі, нумо. Піднімайся з ліжка. Пішли.
Вона також відьма. Єдина причина, чому ти
її кохаєш, — бо вона наклала на тебе закляття.
-Ні. -Так. Прикро, але правда.
Саме тому я тут.
Допомогти тобі забути про неї.
-А тебе чого це хвилює? -Ненсі, піднімайся з ліжка.
Подивись, ти його до смерті налякала.
Дуже дякую. Пішли.
Ні. Він повинен заплатити.
Ти заздриш.
Заздрю?
Ти навіть не існуєш для мене.
Ти навіть не існуєш.
Ти ніщо.
Ти лайно.
Тебе не існує.
Ти вмієш поводитися з жінками
лише як із повіями, тоді як сам — розпусник!
І цьому прийде кінець!
Ти мене розумієш?
Ти розумієш, що я кажу?
Мені шкода.
Йому шкода!
До дупи твоє «шкода»!
Ні!
Я не хотіла...
Я не хотіла йому нашкодити.
Він мені подобався.
Я думаю, що попри все, він був хорошим хлопцем.
Я не знала, що це зайде так далеко.
-Я не думала, що так могло вийти. -Люба, ну ж бо.
Тобі важко, розумію. Але ніхто не винен.
Тату, мені треба побути наодинці, гаразд?
-Люба, послухай... -Не торкайся мене.
Я руйную все, чого торкаюсь.
Я забороняю, тобі робити зло, Ненсі.
Зло іншим людям та зло собі.
Я забороняю, тобі робити зло, Ненсі.
Зло іншим людям та зло собі.
Я забороняю, тобі робити зло, Ненсі.
Зло іншим людям та зло собі.
Саро.
Саро...
Зупини це!
-Зупини це! -Саро!
Ось ти де. Ми всюди тебе шукали.
-Усе гаразд? -Так, усе нормально.
Ми чули, що в тебе була поліція.
У мене також.
Так, але я їм нічого не розповіла.
Тоді чому ти хочеш покинути коло?
-Я такого не говорила... -Тобі й не треба це казати.
Ти думаєш про це.
Подумай, Ненсі. Люди загинули. Кріс і Рей...
То були нещасні випадки.
-Вони отримали по заслугах. -Хто сказав?
Я сказала. І ти знаєш, що це правда.
Добре, як скажете. Але я виходжу.
Добре.
Нам більше не потрібна четверта, так дівчата?
Ні.
Але якщо ти покинеш коло,
тобі слід подумати й про те, щоб залишити школу.
І, можливо, місто. Ми не впевнені.
Або планету.
І, будь ласка, не накладай на мене більше ніяких заклять.
Я не накладала.
Ти знаєш,
у давні часи,
якщо відьма зраджувала свій шабаш...
її вбивали.
Бувай.
Солодких снів, Саро.
Як ти спала?
Гей?
Агов!
Так?
Привіт.
-Привіт. -Що сталося?
Люба, що сталося?
Слухай, я визнаю, що не знаю тебе дуже добре,
але мені... мені більше нікуди піти.
Це ті дівчата, з якими я завжди приходжу сюди.
Вони намагаються використати магію проти мене.
Ви не розумієте. Вони вбивають людей. Я намагалася перешкодити, але не спрацювало.
А тепер вони немов усюди, куди б я не повернулася.
Вони навколо мене
і що б я не робила, вони досі там.
Я не знаю, що робити.
Я не розумію. Вона в моїх снах.
Вона знає, що коїться в моїй голові.
Вони вміє читати мої думки.
Вибачте. Мені більше нікуди піти.
Будь ласка.
Пішли.
Що це?
Цей храм збудований на місці великої сили.
Саро, у тебе всередині потужне світло.
Я не бачила такого в жодної відьми.
-Ти не повинна боятися. -Я не знаю, як це контролювати.
Я завжди роблю комусь боляче.
Ти чуєш голос своєї матері?
А що я маю чути?
Вона каже, щоб ти була сильною.
Вона теж була відьмою, звичайно.
Хіба ти не знала цього?
НІ.
Ти здатна перемогти тих, хто кинув виклик тобі.
Але ти маєш здатися вищій силі.
Ти повинна викликати дух.
Ненсі через це збожеволіла.
Вони сприймає лише темну сторону.
-Не бійся. Виклич його. -Я не можу.
Немає іншого виходу.
Вітаємо охоронців башти півночі.
Це Ненсі. Я не можу тут залишатися.
Ні, Саро, зупинись!
Привіт?
Тату?
Дженні?
Хто-небудь?
Їх тут немає
Вони полетіли назад у Сан-Франциско.
Вони подумали, що ти втекла назад додому.
Слухай, Саро,
тут стався нещасний випадок.
Що ти маєш на увазі?
Я...
Що?
Це було в усіх новинах.
Увімкни телевізор.
Уламки літака розлетілися
в радіусі півтора квадратних кілометрів.
Представники влади вважають, що сильний вітер
став причиною сьогоднішньої трагедії.
Федеральна Агенція отримала чорну скриньку
і почала розслідування.
Повторюю ще раз: літак, що прямував за рейсом 321
із Лос-Анджелеса до Сан-Франциско зазнав катастрофи.
Загинули всі. Більше про цю історію
-Ні. -Коли стануть відомі подробиці.
А ми залишаємося з Карлою Гейл у прямому ефірі та...
О Господи.
Будь ласка, зупини це.
Зупини це.
Ідіть геть, будь ласка.
Зупини це!
Попалася!
Господи. Якби я була такою жалюгідною? як ти,
z б убила себе вже давно.
Тобі слід про це подумати.
Де мій тато й Дженні?
Ти незабаром із ними побачишся.
Ти вб'єш себе сьогодні, люба.
Ні, не вб'ю.
Сюрприз.
-Ні. -Справді?
По твоїх очах я бачу, що ти не дуже впевнена в цьому.
У будь-якому випадку, у тебе є на це всі причини.
Тобто, ти вбила Кріса,
вбила свою матір.
Ти вбила її, коли вона тебе народжувала.
Це дуже особливо.
Навіть я не змогла впасти так низько.
Припини це, будь ласка.
У чому справа? Чому вона не використовує її магію?
Тому що вона слабка! Слабка!
Припиніть, прошу.
Господи, ти така огидна.
Кінець настав. Відпустимо її з миром.
-Кінець настав. Відпустимо її з миром. -Кінець настав. Відпустимо її з миром.
Я вбила Кріса. Мені шкода. З любов'ю Сара.
-Я не писала цього. -Не має значення.
Почерк схожий на твій.
Що з твоїми шрамами, Саро?
Це все несправжнє.
Тоді чому ти стікаєш кров'ю.
Біжи! Біжи до своєї кімнати,
як маленька боягузка, якою ти і є.
Вона така жалюгідна!
Чорт! Зупинись!
-Будь ласка, допоможіть мені. -«Я стікаю кров'ю».
Будь ласка.
Що я зробила?
Рошель, іди нагору. Подивися, що там.
Ні. Це все якось...
Ні?
Ні.
Неси свій лінивий зад нагору, або я переріжу тобі горло!
Ти така ж мертва, як і вона.
-Ну ж бо, я піду з тобою. -Чорт.
Я звертаюся до охоронців башти півночі.
Сила матері землі, я викликаю тебе.
Я викликаю тебе.
Саро?
Силою втричі більшою,
нехай вони прозріють.
Силою втричі більшою,
нехай вони прозріють.
Бонні.
Моє волосся.
Усе вертається втрикрат.
Не знову!
Що сталося? Куди ви?
Куди ви?
Я звертаюся до охоронців башти...
Я звертаюся до охоронців башти півночі...
Не бійся.
Не бійся. Збери свої внутрішні сили.
Збери свої внутрішні сили.
Я звертаюся до охоронців башти півночі.
Сила матері землі, я викликаю тебе.
Я викликаю тебе, Меноне.
Я викликаю тебе.
Я викликаю тебе, Меноне.
Саро?
Я налякала тебе, Ненсі? Вибач.
Що сталося? Чому ти не мертва?
Він прийшов до мене і врятував мене.
І він просив передати тобі,
що ти по вуха в лайні.
Він сказав, ти зловживала тим, що він давав тобі.
А тепер ти маєш заплатити за все.
Він так сказав?
Так.
До речі, що сталося з Рошель та Бонні?
Вони вибігли, навіть не попрощавшись.
Це погані манери.
Що відбувається?
Зупинись!
Розслабся, це лише магія.
Тепер хто жалюгідний?
Послухай...
Я знаю, я трішки божевільна.
Я ненавмисно.
Я геть відбилася від рук, мені шкода.
Більше ніяких ігор, гаразд?
Саро, мені шкода.
Добре.
-Я піду. -Спочатку ще одна річ.
Я забороняю тобі, Ненсі, завдавати шкоди.
Як іншим, так і собі.
-Зачекай. -Я забороняю тобі завдавати шкоди.
Як іншим, так і собі.
Зачекай.
Я забороняю тобі, Ненсі, завдавати шкоди.
Як іншим, так і собі.
Я забороняю тобі...
Я викликала його до тебе!
Ти, суко, я тебе вб'ю! Я тебе вб'ю!
Я тебе вб'ю!
Де ти?
Де ти, Саро?
Де ти?
Хитра. Підступна. Хитра.
Хитра.
Саро?
Я забороняю тобі, Ненсі, завдавати шкоди.
Саро?
Привіт, Саро. Як твої справи?
Добре. Принаймні, можу спати вночі, тож...
Як ви?
Ми хотіли вибачитися.
Ми почуваємося винними...
Через те, що намагалися мене вбити?
Так.
Ми справді не думали, що до такого дійде.
Привіт, дівчата. Як справи?
-Доброго дня, містере Бейлі. -Доброго дня, містере Бейлі.
Знаєш, та новина на телебаченні про аварію літака
була лише чаклунством.
Тобто це був жарт.
Смішно.
Саро, зачекай.
Нам просто цікаво, чи залишилися в тебе ще якісь сили?
Бо у нас їх немає.
Вибач.
То якщо раптом ти захочеш колись зависнути й почаклувати
або позамикати кути...
Можливо.
Затамуйте подих, доки я не зателефоную.
У неї, мабуть, усе одно не залишилося ніяких сил.
Будьте обережні.
Якщо не хочете закінчити, як Ненсі.
Це ти. Він це зробив. Він дав мені силу.
Гляньте, я можу робити все, що захочу. Я можу літати!
Я можу...
Він дав тобі щось, люба.
Але не силу.
Але я можу літати. Я літаю. Я літаю.
Я літаю.
Я можу літати. Я літаю. Я лечу...
Я літаю.
Переклад субтитрів: Ольга Кухта