25.000 Ro sync © 06.06.2020
Jude (1996)
Vino. Ia niște pâine.
Nu vrei? Hai.
Vino. Ia.
Hai. Ia.
Deci! Le-ai dat grâu, nu?
Semințele mele, eh ?!
Ai fost în lume. Asta e?
Asta crezi? O să-ți dau eu ceva la care să te gândești!
Acum, dă-i drumul de-aici!
Ai lipsit doar o oră.
- Ce-a făcut? - Nimic.
Te-a lovit?
Să-ți fie rușine că l-ai lăsat. Tatăl lui a fost meșterul tatălui meu.
Ține-o tot așa.
Domnule Fawley!
- Să-mi scot asta? - Pentru 5 secunde.
Stați nemișcați.
Haide, dacă vii.
- Ți-ai terminat treaba? - Da.
Bravo.
- Hai. Hai. - În regulă.
Pari trist, Jude. Îți pare rău că plec?
- Da. - Și mie.
- Unde vă duceți, domnule ? - Christminster.
De ce trebuie să plecați ?
Știi ce e o universitate ? O diplomă universitară ?
O vezi, acolo?
Aia e Christminster.
Dacă vrei să realizezi ceva în viață, Jude, acolo trebuie să mergi.
chiar dacă înseamnă să renunți la orice altceva.
Trebuie să-ți citești cărțile în timp ce prietenii tăi se joacă.
Să te dai jos din pat dimineața devreme când e frig.
Să înveți de câte ori ai ocazia. Într-o zi o să-ți primești răsplata, îți promit.
Odată ce ajungi acolo, toate ți se deschid. Poți să devii orice dorești.
Poți să-ți faci viitorul cum vrei.
- Cina! - Hai.
Grăbește-te, Jude.
- Stai să mănânci cu noi azi, Jude? - Nu.
Ia o bucată de brânză, o să-ți placă.
- Cine te așteaptă ? Fata aia ? - Arată bine ?
"Încet s-a ridicat din marea cenușie ca un fum. "
"Copile, de ce lăcrimezi ?"
Iată un poet.
- Mulțumesc foarte mult. - Nu am aruncat.
Nici eu. Nu am aruncat, îți zic. Nici nu-mi place cum arată.
- Niciuna dintre voi nu a aruncat. - Ce-i cu el ?
- Cred că e drăguț. - E în regulă. Stă și el acolo.
- Uite. L-ai speriat acum. - E timid.
Pariez că tu crezi că eu am aruncat.
Nu.
Ei bine, am făcut-o.
Dar să nu spui nimănui.
Mă cheamă Arabella.
Tatăl meu crește porci. Am spălat măruntaiele pentru budincă.
- Ce? - Nimic.
Nu lucrez duminica. Ne putem vedea atunci.
- Ai prins ceva? - Nu. Trebuia să arunc altceva.
- Nu faci decât să citești? - Da.
Nimic altceva?
- Ce citești? - Latină, ceva greacă.
Am citit două cărți Iliada, Tucidide, Hesiod, ceva din Testamentul grecesc.
Trebuie să intru la Christminster.
Christminster ?
Da. O să fiu intelectual.
- Poate chiar profesor într-o zi. - Măi să fie.
- M-ai văzut vreodată urcându-mă într-un copac? - Nu.
Am ceva să-ți arăt, Jude.
Unde ești?
Scoală-te, Abby.
De ce?
Nu vreau să te sărut.
Sărută-mă așa.
Ai grijă, îngrijesc un ou.
O să-l port cu mine peste tot. Iese în trei zile.
De ce faci asta?
E normal pentru o femeie să aducă o ființă pe lume.
- Jude? - Da.
E târziu.
Pentru mireasă și pentru mire!
O să-i trimitem asta mătușii Drusilla.
Mătușa Drusilla.
- Cum să-i spunem? - Porcul lui Rosie.
- Dar Jemina Spot? - Îți place?
Nu-i al tău?
Și?
Ce?
- Ai destule pentru tine. - Se poartă la Londra.
Îți pasă ce cred cei din Londra?
Nu-ți place?
- Nu. - Atunci nu mai port asta.
Las-o pe tine.
Vreau să ne vedem. Închide ochii și prefă-te că e întuneric.
Jude. Întreabă-mă frumos.
- Ce să te întreb? - Ce vrei să fac.
- Nu știu. - Cum ?!
Va trebui să inventăm ceva.
Niciodată n-o să ajungă aici.
E probabil beat criță.
Va trebui să o facem chiar noi.
- Ai grijă cu alea. - Atunci găsește alt loc pentru ele.
Masa asta e pentru untură.
Bine, mișc-o.
- Unde vrei s-o pun? - Pe partea asta.
Mulțumesc lui Dumnezeu că e mort.
Ce treabă are Dumnezeu cu uciderea unui porc ?
E cam târziu să te mai uiți la alte femei.
N-o să-mi pară rău pentru tine.
Trebuia să mă asculți. Fawleyșii nu sunt făcuți pentru mariaj.
- N-am avut de ales. - N-ai avut cap.
- Cinci luni trecute și niciun cucui. - Te rog nu spune asta.
Să-ți pregătesc camera?
Nu, mai bine plec.
Dragă Jude, am decis să plec, și nu mă mai întorc.
Știu că tu crezi că te-am păcălit să mă iei de nevastă,
dar jur, chiar am crezut că sunt însărcinată.
Plec în Australia s-o iau de la capăt.
Poate acum vei fi liber să mergi la Christminster
și să devii un intelectual.
Succes.
Vă pot ajuta cu ceva?
..apoi sunt case spate în spate, copii murdari atârnând pe schele.
E același oraș.
Poate o plimbare de 5 minute de pe Strada Bisericii pe "Strada Gunoaielor".
De ce nu te duci? De ce nu te duci să le bați la ușă?
pentru că ne-au convins că așa trebuie să fie. Nicio schimbare. De ce să se schimbe ceva?
Ei au câștigat disputa.
Își cresc copiii să câștige toate disputele.
Îl caut pe Jude Fawley. Cred că lucrează aici.
- Îl găsiți după colț, donșoară. - Mulțumesc.
Jude Fawley ? Sunt verișoara ta, Sue Bridehead.
Mătușa Drusilla mi-a scris și mi-a zis că ești în Christminster.
- Bună. - Bună.
Nu mă înțelege greșit, dar nu arăți ca o verișoară.
- Cum adică? - Ești frumoasă, el are o piatră ca față.
- Nasul mare e un semn al nobleței. - Taci din gură.
Au nasurile la fel. Uită-te la ei.
Câte un nas fiecare drept în mijlocul feței.
- Mai spune-mi despre vărul meu! - E un intelectual, un adevărat intelectual.
- E un păcătos. - De ce?
- Cum o chema pe aceea? - Te referi la Vicky.
- Nu, Florence, - Cea care a fost înainte de Elspeth.
- Mm... drăguț, nu-i așa? - Adorabil.
Nimic în mânecă, așa-i?
Da! Acum, asta-i bine, e bine.
Jude. Jude!
Jude!
Nu acolo, aduce ghinion. Acolo au fost arși martiri.
- Ești superstițios, Jude? - Nu.
Nici eu, dar cred că e mai bine să nu riscăm, nu?
- Unde te duci? - Într-un loc viu, departe de această univeritate.
- Dar e minunat aici. - Numai piatră.
- Clădirile, da. M-am referit la intelectuali. - Și eu tot la ei.
Termină.
- Cât costă astea două, vă rog? - 10 șilingi.
- Doar n-ai de gând să le cumperi. - De ce nu?
- Să le împachetez? - Nu, mulțumesc.
- De ce le-ai împachetat? - Ca să nu facă proprietăreasa infarct.
- Te porți contradictoriu. - Nu, doar mă întreb de ce te mai duci la biserică.
Pentru că o parte din mine încă mai e o fată înapoiată și supersițioasă de la țară.
- Vrei să spui, ca mine? - Nu știam că ești o fată.
Te enervez?
Nu.
Nici când încerc să dovedesc că sunt mult mai deșteaptă decât tine?
Chiar ești.
- Nu spune asta. - De ce nu?
Pentru că este un lucru pe care n-ar trebui să-l recunoști.
De ce nu, dacă e adevărat?
- Spune ceva. - Îmi place să te ascult.
Catullus.
"Dumnezeule, ca bărbatul care stă lângă ea
care privește și surprinde voioșia care încet mă domină.
Nimic nu se mai alege de mine de fiecare dată când o văd. "
Frumos.
Ce spune legea te poți căsători cu un văr?
N-are legătură cu asta. N-are legătură cu faptul că te îndrăgostești de un văr. E obișnuit.
- Tu ce crezi, Jude? - Voi doi sunteți veri, voi spuneți-mi.
- Sue? - De unde știi?
- Ai mâini de femeie. - Trebuie ceva mai mult de-atât.
- "Pruples" nu se pune. - Mă urmărești?
Am venit să-mi iau rămas bun.
- Nu mă prezinți? - Wilkes.
Îmi pare bine, domnule Wilkes?
- De ce pleci? - M-am certat cu proprietăreasa.
A găsit o statuie, a arncat-o pe jos și i-a sfărâmat capul cu piciorul
Ca să fie sigură că-mi pierd și slujba
- Unde te vei duce? - Nu știu. O să predau undeva.
- Poți să predai aici la Christminster. - Toți în orașul ăsta sunt profesori, Jude.
Am un prieten care te poate ajuta. Mr Phillotson. I-am fost elev la Marygreen.
Nu te preocupa pentru mine.
Oricum voiam să-l caut. Nu strică să întreb.
De ce vrei să rămân?
Pentru că abia ne-am cunoscut.
- Domnul Phillotson? - Da.
Mă numesc Jude Fawley. V-am fost elev la Marygreen.
Da, sigur că da.
- Și tu ești un fost elev? - Nu, e verișoara mea, Sue Bridehead.
Domnule Phillotson, mai demult mi-ați vorbit despre Christminster,
în acea zi când ați plecat de la Marygreen.
Am venit aici pentru dumneavoastră, domnule, să devin intelectual.
Pe aici.
Am renunțat să mă gândesc la universitate acum mulți ani.
Alte vise i-au luat locul. Sunt fericit ca maestru.
Aici.
Sue își caută de lucru ca profesoară.
- Ai experiență? - Nu.
E greu să-ți găsești de lucru?
- Mă gândesc să mă înscriu la un curs. - Asta e întotdeauna o idee bună.
Ce-mi trebuie pentru școală e un transfer din anul 2.
- Dar un ucenic? - Jude!
- Ai gânduri serioase în legătură cu predatul, Sue ? - Da, desigur.
Cred că vă va prinde bine la amândoi.
- Nu-mi permit să te plătesc prea mult. - Nu contează.
Bine atunci.
- Șapte ori unu? - 7.
- Doi ori șapte? - 14.
- Trei ori șapte? - 21.
- Patru ori șapte? - 28.
- La revedere, domnișoară. - La revedere.
Muntele Olves, Muntele Moriah.
Valea Jehoshaphat.
Orașul Zion.
Toate denumirile din rădăcina istoriei noastre.
Acesta este un model exact al orașului Jerusalem
așa cum arăta pe vremea Domnului nostru, Isus Christos.
Și l-au luat pe Isus pe aceste străzi fierbinți, prăfuite, înguste...
De unde știe lumea cum arăta Ierusalim atunci ?
Desigur că știe. Modelul e copiat după cele mai bune hărți.
De ce Jerusalem ? De ce nu Atena, Roma ori Alexandria ?
Pentru ceea ce Jerusalem înseamnă pentru noi ca creștini. Nu înțelegi asta?
- De ce atâta scepticism? - Doar vreau să arăt...
Jude!
- Ce surpriză! - Nu e. Știai că sunt aici.
- M-ai privit tot timpul. - Domnule Phillotson.
Jude, verișoara ta e o fată tare isteață critică totul fără milă.
Vă rog nu spuneți că sunt o fată isteață, sunt prea multe fete istețe zilele astea.
- N-am vrut să insinuez nimic. - Știu. Haide, Jude.
Această acuzație, scrisă: "Acesta este Isus, regele iudeilor. "
- A vrut să te impresioneze. - Nu prea deștept.
Nu poate fi deștept. E atras de tine.
Și eu mă simt atrasă de el. Asta nu înseamnă că-i vorbesc de sus.
Nu am niciun sentiment de vină.
"Spune-mi muză, un om, multe căi
care a rătăcit departe peste tot după ce a asediat orașul sfânt al Troiei. "
- Îl săruți ca să-ți poarte noroc ? - Nu.
O scrisoare pentru Decan.
E la ei.
Vrei o pălărie, Jude?
- Care-i problema? - Plouă.
- Ce se întâmplă? - Credeam că tu ești mai inteligent.
Sue!
"Sir, ți-am citit scrisoarea cu interes,
și judecând după descrierea ta ca om muncitor,
cred că ai o șansă mai bună de succes în viață
urmându-ți propriul drum, decât încercând oricare altul.
Cu sinceritate, rectorul de admiteri. "
Nu dau doi bani pe un post de nenorocit de Profesor de Arte.
I-aș fi făcut praf dacă-mi dădeau o șansă.
Am învățat mai mult printre rânduri, decât din carte.
- Poți să spui Crezul în latină? - Da, pot, clar că pot.
Scuze. Liniște, vă rog, liniște!
Domnul din colț va repeta articolele credinței sale în limba latină
ca exemplu pentru această adunare.
- Mulțumesc. - Acum e șansa ta.
Credo in unum Deum, Patrem,
omnipotentem, Factorem coel et terrae,
visibilum omnium et invisibilum.
Crucifixus etiam pro nobis:. sub Pontio Pilato passus,
et sepultus est.
Et resurrexit tertia die, secundum Scripturas.
Et in Spiritum Sanctum, Dominum
et vivificantem, qui ex Patre Filo que procedit.
Proști ce sunteți.
Care dintre voi știe dacă am spus corect sau nu?
Poate că am recitat "Fiica vânătorului de soareci" în olandeză.
Sue! Sue!
Jude...?
Am băut, Sue.
- Mă primești înăuntru? - În regulă.
- Pot s-o fac. - Jude.
Vei învăța mai multe decât pot ei să te învețe vreodată.
Cred că ăsta e ultimul lucru pe care vrei să-l auzi,
dar nu-ți trebuie un expert de la Christminster să facă ceva bun pe lume.
- Ar trebui să mănânci ceva. - E prea bătrân pentru tine.
Îți voi aduce micul dejun de dimineață.
Gata munca?
Bună.
Nu te face de râs pentru ea, Jude.
Căsătoria cu Arabella a fost cel mai prost lucru pe care l-ai făcut până acum.
Nu spune asta.
Părinții tăi nu au putut să trăiască împreună și nici ai lui Sue.
Și-au făcut viața unul altuia un coșmar și v-au lăsat pe amândoi ca și orfani.
- Ei au fost altă generație. - Cu același blestem.
- Cei din familia Fawley nu sunt făcuți pentru căsătorie. - Asta e o vorbă din bătrâni.
De când nu mai crezi în așa ceva?
"Dragă Jude, Îți scriu din Melchester,
unde domnul Phillotson și cu mine ne-am mutat.
el predă la o nouă școală și eu studiez și urmez un curs.
regulile aici sunt mai stricte decât ai putea să crezi și orele de vizită sunt limitate,
dar mi-ar plăcea să te revăd. "
Mâinile tale sunt aspre, Jude.
Și ale tale ar fi dacă ar lucra cu dalta în fiecare zi.
Îmi plac, sunt mâini nobile.
Ce-i ?
Îmi va lua un timp să mă reobișnuiesc cu tine.
- Am venit aici să uit de Melchester. - Unde suntem?
Franța, Australia, Spania, Canada, Timbuktu.
- E așa rău la școală? - Da.
Mai e doar un an.
Domnul Phillotson crede că poate să-mi găsească o slujbă bună când termin.
- cum e el? - mi-a fost de mare ajutor.
Sunt sigur că a fost.
- te comporți prostește? - Nu.
Jude?
Nu mi-am dat seama că are un interes pe termen lung pentru viitorul tău.
- E doar un prieten. - Sigur că el nu vede lucrurile așa.
- Un bătrân ca el? - Nu e chiar așa.
Ai spus-o chiar tu.
- Ce s-a întâmplat ? - Aș vrea mai multă sinceritate față de mine.
Bine, m-a cerut de nevastă.
- Ce i-ai răspuns? - Că mă mai gândesc.
Îmi pare rău, poate nu trebuia să-ți cer să mă vizitezi.
Nu sunt în vizită,m-am mutat în Melchester.
Jude!
Lasă-mă înăuntru.
M-au încuiat afară pentru că am stat de vorbă cu tine și am sărit pe fereastră,
am trecut cel mai adânc râu din Angli, și iată-mă.
Nu mă mai încălzesc.
- O să împrumut niște haine de la proprietăreasă. - Să nu faci asta, pentru numele lui Dumnezeu!
Atunci vatrebui să porți unele de-ale mele.
- Ce zici de asta? - S-ar putea să fie mici.
O să aștept afară.
- Ți-am adus niște coniac. - Fără pahar?
- În ceașcă. Va trebui să le curăț. - Nu-ți fă griji, voi bea ca un bărbat.
- Ce vor spune la școală? - Nu-mi pasă.
- Mă duc înapoi imediat ce se usucă. - E târziu.
Ai putea să rămâi în seara asta.
Mi-ar plăcea să mă încălzesc.
- Mulțumesc, Jude. - Pentru ce?
Pentru că esti aici.
- Mă bucur că ai venit la mine. - Nu mai e nimeni.
Ar trebui să te las să dormi.
Da.
N-am putut să dorm.
De ce mă privești așa?
- Ți-e frică? - Nu. Nu mi-e frică de niciun bărbat.
De ce nu?
Pentru că niciun bărbat nu atinge o femeie decât dacă ea îl invită.
Până când ea nu spune, cu o privire sau un zâmbet, "Vino", el se teme întotdeauna.
Dacă nu o spui și nu o cauți, el nu va veni niciodată.
Voi sunteți sexul timid.
Să mai încerc din nou...
...să închid ochii și să adorm ?
Bună dimineața, Jude.
Neața.
- Putem vorbi? - Da.
- E legat de faptul că ea a fugit de la școală? - Și a venit la tine în acea noapte.
Au fost bârfe, a fost exmatriculată de la școală din cauza lor.
- Nu-i corect. - Jude.
Aș vrea să pot s-o apăr împotriva oricărui scandal. Trebuie să știu ce s-a întâmplat.
Nimic nu s-a întâmplat.
- E adevărat? - Așa să-mi ajute Dumnezeu.
A stat cu mine,ca o verișoară.
Acum amândoi trebuie s-o ajutăm.
- Bună. - Bună.
- Te-ai dus la școală? - Da. Nu vor să mă primească înapoi.
Ei cred că noi doi avem vreo legătură.
Chiar mi-au sugerat să mă mărit cu tine ca să-mi salvez reputația.
- L-am văzut pe domnul Phillotson azi. A spus că ne va ajuta. - Nu vreau ajutorul lui.
Era nervos. Ține foarte mult la tine.
Știu.
- Nu ți-am vorbit niciodată de trecutul meu. - Atunci, hai, spune-mi.
Sunt căsătorit, Sue.
N-am mai văzut-o de ani de zile, dar sunt încă însurat.
De ce-mi spui asta?
Pentru că acesta e unicul obstacol.
Obstacol la ce? Eu nu te iubesc! Eu nu vreau să fiu soția ta!
Ești prietenul nostru cel mai apropiat, Jude.
Credem că trebuie să fii primul care află.
Richard m-a cerut de nevastă și am acceptat.
E minunat. Felicitări Sunt fericit pentru voi.
Și noi
- Când te-ai decis? - Am tot cerut-o pe Sue de câteva luni.
De data asta a fost ideea ei.
- Știu că e decizia corectă. - Jude m-a ajutat să mă hotărăsc.
Știu. Sper că verișoara mea vă va face foarte fericit, domnul Phillotson.
Jude, am ceva să te rog.
Vrei să mă conduci la altar? Nu mai am pe nimeni din familie aici.
Sigur că te voi conduce la altar.
Din toată inima.
Ești gata? Grăbește-te!.
Tu ești "tatăl", știi?
Așa se numește bărbatul care te conduce la altar.
Așa a fost și când te-ai căsătorit tu?
- Să vă aduc ceva de băut, domnule? - Mulțumesc, Arabella. O să iau whisky.
- Nu ar trebui să fii un intelectual de Christminster? - Nu ar trebui să fii în Australia?
Schimbarea, Arabella.
E pe casă.
- Cine e, Bella? - E doar soțul meu.
Pot să-mi primesc băutura acum, te rog?
Cheers!
Știi că am spus că sunt însărcinată când ne-am căsătorit.
Jude?
Jude...?
Am cunoscut pe cineva în Sydney.
Nu i-am spus despre noi.
Nu a fost la fel de frumos ca la nunta noastră.
Mă va găsi întins aici la fel de nemișcat ca Lazăr.
Și apoi, brusc, voi deschide ochii.
Sue Bridehead, prostuțo
o voi spune drept.
Vei regreta acest mariaj la fel de mult cum boul ăla de văr al tău l-a regretat pe ăsta.
Plângi pentru mine... sau pentru draga ta de Sue ?
Fătălăule.
"Doamne ai milă de noi.
Doamne, ai milă de noi.
Dumnezeule atotputernic, alături de care trăiesc spiritele celor plecați de lângă noi,
alături de care sufletele credincioșilor salvate de povara trupului
trăiesc în bucurie și fericire. Îți aducem Ție mulțumiri din inimă, pentru că ți-a plăcut Ție
să o mântuiești pe sora noastră, de mizeria acestei lumi păcătoase.
Ne rugăm să fie pe placul Tău, în seama Grației Tale.
ca în curând să-i chemi pe cei aleși să vie mai repede împărăția ta,
ca noi și cei plecați dintre noi în dreaptă credință
să avem binecuvântarea în trup și suflet
în gloria Ta eternă și nesfârșită, prin Isus Hristos, Domnul nostru."
- Cât mai stai? - Doar în seara asta. Trebuie să plec înapoi mâine.
- Aș fi vrut s-o văd înainte să moară. - Și ea își dorea să te vadă.
- Ce a spus? - Că amândoi am fost soți și neveste rel.
N-ar trebui să fie permise acele capcane.
- Te-a trezit. - Eram deja treaz.
- De ce? - Mă gândeam.
La ce?
Nu știu.
"Dragul meu Jude, nu ar fi trebuit niciodată să-ți scriu această scrisoare,
și te implor să nu-mi răspunzi.
Richard și cu mine suntem soț și soție.
Nimic nu mai poate schimba asta...
nici frustrările tale,
nici regretele mele.
Te rog, încearcă să mă uiți. "
- Jude? - De unde știi?
Ai mâini de bărbat.
- Ai primit scrisoarea mea? - Da, dar nu am deschis-o.
Nu-ți fă griji, nu m-am mutat la Shaston în tot acest timp.
- Vorbești ca și cum ai renunțat să te gândești la mine. - Mă poți învinovăți?
Sunt aici, nu?
Promite-mi că nu o să încetezi să încerci, Jude.
- Probabil că asta sună teribil. - Da, sună.
Îmi promiți asta?
Nu mă pot abține.
Jude?
- Sue nu mi-a spus că vii. - N-am știut.
E o surpriză minunată pentru amândoi. Cât timp vei rămâne?
Trenul meu pleacă într-o oră.
Sue nici n-a apucat să te vadă bine.
Poate reușești să-l convingi pe Jude să rămână.
- Cum e școala la Marygreen? - La fel.
Tot aceeași clasă,
aceleași bănci ?
- E totul în regulă, Jude? - Da.
- Noapte bună atunci. - Noapte bună.
Sue?
- Ce faci? - Ce nu-i în regulă cu mine, Jude?
Absolut nimic.
"Când mă uit la ceasul care măsoară timpul
și văd soarele și noaptea hidoasă...
...și verdele din timpul verii
trecut cu barbă albă."
Am o soție pe care o iubesc, care nu doar că nu mă iubește dar e dezgustată de mine.
Și azi dimineață
m-a întrebat dacă aș putea să plec ca să trăiască cu tine
- Nu m-aș opune dacă asta îți dorești și tu. - Da, îmi doresc.
Mereu am observat că se întâmplă ceva extraordinar între voi doi.
Îmi tot spuneam că este pentru că sunteți veri, dar e mai mult de atât.
Uneori cred că sunteți aceeași persoană divizată în două.
tu ai știut de la început că va greși căsătorindu-se cu mine.
- Da. - Dar n-ai făcut nimic să o oprești.
Nu.
Nici eu.
- Am verificat să văd dacă n-ai uitat ceva. - Nu cred că am uitat nimic, mulțumesc.
- La ce oră e trenul, Jude? - Pleacă în 5 minute.
La revedere, Richard.
Pa.
Da!
Jude! Jude!
Ți-am adus cina.
Legile interne ar trebui ar trebui să ia în considerare diferitele temperamente.
Aș vrea să trăiesc cu un bărbat, dar ca prieten.
- Asta n-ar fi corect pentru bărbat. - Nu există precedente.
- Mândria lui e rănită. - Dar tu vrei să te căsătorești cu cineva pe care iubești.
De ce oamenilor li se spune pe cine să iubească? Asta înseamnă mariajul.
- Un timbru guvernamental. Permis să iubești. - Dacă ar fi posibil, ai vrea să ne căsătorim?
Aș fugi o milă dacă ai avea un act care să mă oblige să te iubesc.
Oh, te rog!
- Bea. - Oh, altul. Altul.
Bea, bea, bea.
Îți place mincinosule.
- Ce? - Ce s-a întâmplat?
Nu mă atinge așa.
- E doar afecțiune. - Te atrage la ceva?
Altceva? Ce altceva?
cred că niciunul dintre noi nu înțelege cu adevărat despre ce e vorba.
să fie perfect între noi.
Nu sunt pregătită, Jude.
- Înțelegi. - Voi încerca.
ce scrii?
ce vrea soția lui.
- Ceai. - Mulțumesc.
"Aici zace soțul meu, Peter Porter, 51.
M-a chinuit, m-a înșelat și și-a cheltuit banii pe bere. "
- e mort, Sue. - Nu mă aude.
Spune-i că-i termin piatra într-o oră.
Arabella?
Scuze că am venit aici, Jude. Nu e dorința mea.
- Am necazuri. Trebuie să vorbim. - Care-i problema?
Nu vreau să-ți fac probleme. Putem vorbi undeva?
- Bine. - Stau la King's Head.
- Era Arabella. Vrea să vorbim. - Nu poate să vorbească afară?
- Vrea să mă duc la ea la hotel - Ce convenabil.
- Sue,trebuie s-o ajut. - De ce ? Nu e soția ta.
O să-ți dea ce dorești.
Nu vezi ce face. Te vrea înapoi.
Dar tu mă vrei?
Da.
Închide ochii.
- Nu trebuie să faci asta. - Vreau.
dar trebuie să mă ajuți. Nu știu ce fac. Mă prefac că știu.
- Vorbeasc prea mult? - Nu.
- Greșesc mult, nu? - Nu.
- Mă dau intelectual. - Nu.
Sărută-mă înainte să mai zic ceva.
pari mulțumit de tine.
îți gătesc șuncă și cârnați și ouă.
- De ce? - Pentru că ai impresia că meriți.
E o scrisoare pentru tine pe masă.
- N-o deschizi? - o citesc mai târziu.
Jude, știu de la cine e.
"Dragă Jude, îți scriu o noutate
pentru că niciodată nu am avut ocazia să-ți spun în față.
S-a născut un fiu din căsătoria noastră la 8 luni după ce te-am părărsit.
Până acum, băiatul a stat la părinții mei în Sydney,
dar ei nu-și mai permit să-l țină, și nici eu nu am cum.
I-am dat numele tău. "
Sunteți Jude Fawley?
Da, domnule.
Acesta e tatăl tău. Numele meu e Sue. Mă bucur să te cunosc.
- Cum ai călătorit? - Bine, mulțumesc.
- Pot să duc asta? - Da.
Ce zice Arabella e adevărat.
E al tău. Te pot vedea în el.
Dar jumătatea cealaltă e a ei.
- Mă vei apăra, nu? - Dacă voi putea.
Îți vine să-ți crezi ochilor? Este lumea chiar așa cum pare?
Te văd zâmbind, convins că nimic nu te mai poate surprinde. Le-ai văzut pe toate
Ei bine, în seara asta te voi lua prin surprindere.
Îți voi arăta lucruri minunate.
Îți voi arăta o lume pe care doar ai zărit-o în cele mai negre vise.
Din senin, apare teroarea!
Nu mai e mult de-acum.
Ești bine?
N-ai de ce să te temi. Vino aici.
- Nu, puiule, nu plânge. - Juey, mă ajuți, te rog?
Poți să mă ajuți? Ține copilul.
Sprijină-i capul.
Uite, am un bebeluș.
Ai grijă.
Neața.
Jude, putem vorbi?
- Cine sunt? - Tati se duce să vorbească cu ei.
Treaba merge strună.
Jude, îmi pare rău. Voi pune pe altcineva s-o termine pentru tine.
- De ce? - Unii dintre membrii parohiei s-au plâns.
- În legătură cu ce? - Nu ne-ai spus că nu sunteți căsătoriți.
Nu mi-am dat seama că asta este o calificare obligatorie pentru un sculptor.
Îți voi plăti pentru ce-ai lucrat săptămâna asta, desigur.
Regret, Jude.
6 șilingi. Da, madam, 7 șilingi. O să-i primească?
Da. Mulțumesc, madam.
Avem doi iepuri, alb și negru. Dacă-i jupoi arată la fel.
Vor fi o cină de duminică foarte plăcută pentru cineva.
Hai. 4 pence, 5 pence. 7 pence, pentru domnul de acolo.
Așa se va întâmpla oriunde ne-am duce, atunci când oamenii vor afla că nu suntem căsătoriți.
Ne vom muta.
Ne vom muta undeva unde nimeni nu ne cunoaște.
Dacă află, ne mutăm iar, și iar și iar...
...atât cât va dura până când lumea se va schimba.
N-am făcut nimic rău, Sue. Tu m-ai învățat asta.
Juey.
- Juey! - Juey!
Să ai grijă de sora ta.
Ce mai faceți, doamnă Fawley ? Arabella Wilkinson.
- Pari bolnav, Jude. - Mulțumesc.
Ce drăguț.
Tot o ții cu Christminster.
- Ce mai faci? - Bine.
Soțul meu a murit, mi-a lăsat totul.
- Ce ai vrea? - Oh, aș vrea totul.
Ce ți s-a refuzat ție, Jude ?
Erai un bărbat așa de mândru, Jude.
Jude.
Hello.
- N-o mai recunoști pe mămica ta ? - Yeah.
- Ți-am adus prăjitură. Vrei? - Nu, mulțumesc.
- Cred că surioara ta vrea. - E prea mică.
Dar tu ești băiat mare. Câți ani ai acum ?
8.
8 ani, trei luni și șase zile.
Îmi amintesc exact.
E vârsta mea favorită.
- Pun pariu, totuși, că ai vrea să ai 9? - Yeah.
- Ești căsătorit? - Nu.
- Atunci pot să te sărut? - Yeah.
Ești un băiat bun, Jude.
Ce e?
Vreau să mă întorc la Christminster.
- Pentru că Arabella te-a jignit? - Pentru că încă mai vreau.
Corbul a zburat peste lăstăriș Corbul a zburat peste lăstăriș
# Corbul a zburat peste lăstăriș # Ce crezi că a văzut?
- Ghici pe cine? - Recunosc vocea aia oriunde. Unchiule Joe.
Jim! Ridică-ți coada. Aici. Am găsit un tutore St Slum's Colledge, Christminster.
Hey, hey! mai poți să spui crezul în latină, Jude.
"Credo in unum Deum, Patrem omnipotentem. "
Ia te uită, Jude. Ce-ai făcut din tine?
Acum are mai multe guri de hrănit.
- Îi ții minte pe prietenii mei, nu? - Da, sigur.
Deci verii se pot căsători.
- El e cel mai mare, micuțul Jude. - Ce-i cu tine, bărbățelule?
- E obosit. - Nimic.
Ne-am uitat după tine la parade, în fiecare an.
Nu am crezut că te vom vedea în mulțime.
Lucrurile au evoluat diferit.
- Nu ai regrete, sper? - Câteva.
O întrebare grea pentru orice om!
Ca să-și urmeze visul, indiferent ce-ar fi, lasă-te dus de viață.
Tu care ești ?
Nu știu.
Când am venit prima oară la Christminster, aveam păreri fixe.
Cu cât mă duceam mai departe, cu atât mă îndoiam mai mult de orice.
Ascultați, ascultați.
"Cine știe ce e bine pentru om în viață?
Și cine-i poate spune unui om ce va fi după el sub soare ? "
- Căutăm un loc unde să stăm. - Nu primim copii.
- Căutăm un loc să stăm. - Nu, regret. Nu sunt camere.
- Căutăm un loc unde să locuim. - Câți copii aveți?
Doi copii și un bebeluș.
- Am o cameră. - Mulțumesc, mulțumesc.
Juey, Lizzy, haideți.
O să-mi caut de lucru de dimineață.
- Cum au știut? - A întrebat dacă suntem căsătoriți.
- Și i-ai spus că nu suntem. - Nu am putut să mint.
Nu mi-e rușine de nimic. Nu mă voi ascunde de nimeni.
E deschis.
Îmi pare rău, soțul meu nu e de acord ca cei mici să rămână.
- Nu putem să plecăm acum, pe ploaie. - Știu, i-am spus asta.
- Puteți sta o noapte. - Dar ne-am înțeles pentru o săptămână.
Mulțumesc foarte mult. O să căutăm altă locuință mâine dimineață la prima oră.
- De ce cedezi? - Ce mai contează?
Sshhh, aproape gata.
Îmi place aici.
Deși știu că oamenii ca mine sunt disprețuiți.
Auto educat, prea determinat.
durează două sau trei generații ce am încercat să fac cu unul.
Ești tot Joseph visătorul de vise.
Și tragicul Don Quixote.
Uneori ești Sfântul Ștefan...
...care vede cerurile deschizându-se, chiar când aruncă cu pietre.
Nu pot să dorm.
- Vino să dormi cu noi. - Din cauza mea trebuie să plecăm?
Nu, Juey... pentru că suntem prea mulți.
Nu e suficient spațiu. Du-te în pat acum.
În pat. În pat!
Mă duc să vorbesc cu el.
- Ce faci? - Îi privesc cum dorm.
Ei te iubesc foarte mult, Juey.
Ești fratele lor mai mare.
Dacă te văd supărat, se supără și ei.
Trebuie să fii puternic pentru ei.
Dacă sunt prea mulți copii pe lume, de ce mai fac oamenii alții?
Nu știu.
Pentru că oamenii se iubesc,
sau nu se gândesc.
Așa se întâmplă.
Mama a spus că suntem prea mulți.
Nu s-a referit la tine.
Ca tine nu sunt destui.
Ești gata de culcare?
Haide.
Noapte bună, fiule.
Vreau să-mi cumpăr o rochie înflorată, cu volane și panglici. Și îmi trebuie o pălărie.
- Sigur că da. - Cu flori exotice pe ea.
Oh, Jude. Am putea... am putea să ne cumpărăm haine.
Am putea să ne luăm tot ce dorim.
- Juey la școală - Se poate.
- Pot să-i spun? - Da, spune-i.
Îi spun. Îi spun!
Sshh, probabil că dorm.
Ce-i?
"Pentru că suntem trecători prin lume,
până și în prezent flămânzim și suntem însetați și suntem goi,
și nu avem un loc de odihnă.
Să fim persecutați, suferim.
să fim defăimați, îndurăm.
suntem făcuți din tina lumii,
Nu scriu acestea ca să vă rușinez, dar, fiii mei iubiți, vreau să vă avertizez."
Mergem?
- Sue? - Vreau să fiu cu copiii.
Te aștept la poartă.
Trebuia să-l țin eu.
Nu s-ar fi întâmplat nimic din toate astea.
Dacă m-aș fi întors la tine...
Dacă...
- Dacă... - Arabella, te rog.
M-am gândit la asta.
- Tu te-ai gândit vreodată? - Nu.
Nu a fost vina ta, Jude.
- De ce nu mă privești? - Pentru că nu e bine.
Trebuie să fim pedepsiți.
N-am suferit destul ?
Iubirea noastră e greșită.
De aceea au murit copiii.
I-am sfidat pe toți, și acum ne pedepsește.
- Cine? - Dumnezeu.
Dumnezeu n-are legătură cu asta. Tu știi cel mai bine asta.
- A fost o greșeală. - Și acum crezi că gândești normal, în starea asta ?
- Încerc să-mi explic niște lucruri. - N-ai ce să-ți explici.
- A fost un accident. - A fost judecata.
A ce?
De ce vorbești așa ?
Nu am făcut nimic rău.
"Ne-am făcut de râs în fața lumii, a îngerilor și a oamenilor. "
Sue.
- Sue, unde pleci? - Copilul tău m-a ucis.
- Copilul tău mi-a ucis bebelușii. - Sue, te rog.
Cum să te mai privesc ? Cum să trăiesc cu tine ?
Crezi în Dumnezeu? Așa crezi.
De câte ori ai lipsit de la slujbă în viața ta? De ce?
Ce citești acum ?
- Ce vrei de la mine ? - Vino acasă.
- Nu-mi cunoști răutatea. - Ba da.
Mă faci să urăsc creștinismul și pe Dumnezeu și ce te-a adus în starea asta.
- E corect să sufăr. - E greșit.
Ca o femeie ca tine să se degradeze...
Nu-mi vorbi așa !
- Scuze. - Nu contează.
- Ascultă-mă. - Hai acasă.
Nu, nu pot.
- E in regulă, Jude. Știu ce să fac. - Vorbim dimineață.
Trebuie să mă întorc la Rochard de dimineață.
- Du-te și tu. Scrie către Arabella, cere-i să... - Ei nu înseamnă nimic pentru noi.
- Suntem căsătoriți. - Tu și cu mine suntem căsătoriți!
Dar nu în Cer, nu în biserică! M-am măritat cu Richard la biserică, Jude.
- Vreau să mă duc înapoi la el. - Îți pasă de el? Îl iubești?
- Voi învăța să-l iubesc. - Nu, cum ai putea, Sue?
Tu mă iubeșt ipe mine, Sue!
Spune, Sue.
Spune. Spune. Spune.
Nu te mai iubesc.
Mă voi ruga pentru noi, Jude.
Nu pentru mine.
- Ce mai faci? - Sunt bine.
- Arăți bine. - Da?
- Unde stai acum? - Destul de departe.
- Nu-mi spui unde? - N-ai cum să știi.
- Plec. - Te voi urma.
Nu voi înceta, voi încerca mereu, îți promit asta.
- Jude. - Mă iubești?
Mă mai iubești?
N-o să mai vin dacă asta îți dorești, dar trebuie să știu.
Întotdeauna ai știut.
Sue, vino cu mine.
Nu, Jude.
Suntem soț și soție, mai mult decât oricare alți soți de pe pământul ăsta!