KJØPER FROKOST
Hei.
-Du er våken. -Ja.
-Du gikk ut. -Ja.
Kan du...?
Klart det.
Takk.
-Jeg kjøpte... -En latte?
Roser?
De er overalt i Worthington.
Litt klisjé, eller hva?
Akkurat det jeg tenkte.
Man får 500 dollar i bot for å plukke dem.
Verdt hver penny.
Vi burde stoppe opp og tenke over dette.
Over hva det betyr.
Hvordan dette forandrer...
...ting.
Kanskje senere.
Ja. Hallo.
-Jeg lurte på om du kunne... -Nei.
-Ikke noe romservice for deg. -Vi har råd til det.
-Vi? -Ok. Faren min har råd til det.
Hva vil du ha? Champagne? Bloody Mary?
Vi er ikke på settet til Dynastiet.
Og du har forelesning om en time. Hvilket slips?
Jeg vet ikke. Begge er grusomme.
Du kan kritisere stilen når jobben er min.
Jeg vil ikke komme for sent til intervjuet.
Det er sikkert bare en formalitet.
Tro meg. Når pappa trekker i trådene, blir det sånn.
Hvordan tror du jeg kom inn på Worthington?
Skal det være så trangt?
Du har vel hatt på deg slips før, Pacey?
-Selvfølgelig. Én gang. -Én gang?
Ja, én gang.
Ønsk meg lykke til. Nå drar jeg.
Lykke.
Ja, hallo. Romservice?
Du vet hva jeg heter. Så kult.
Jeg føler meg litt kontinental i dag.
Ok, vi kan dele kunsthistorieboka.
Alle Kafka-bøkene er mine, og så fikk vi en mattebok også.
Den tar jeg, takk.
Vent litt, matte? Ikke si at du tok rådet mitt?
Merkeligere ting kan skje.
Og det har ingenting å gjøre
med at den du vet underviser matte?
Antyder du at det er noe galt
i å interesse seg for noens arbeid?
Det er risikabelt.
Ett øyeblikk er du interessert, i det neste
opphøyer du dine egne tanker og begjær, og for hva da?
En mulighet til å delta i den patriarkalske heterosvindelen,
bedre kjent som monogami?
Er det sånn du vil tilbringe pensjonsalderen?
Brette tøy og late som om du er opptatt av det samme?
Har vi ikke kommet lenger som kjønn..
Hva?
-Hei. -Hei. Unnskyld, forstyrrer vi deg?
Fokuser på din egen samtale hvis det ikke er for mye bry.
Nei. Beklager.
Jeg prøvde å huske hvor jeg har truffet deg før,
og så innså jeg at vi aldri har møtt hverandre.
Jeg er glad vi fant ut av det.
Jeg har hørt deg på radioen.
Hun var på radioen.
Du var jo det. Hun var veldig flink også.
Greit, skyldig. Jeg var på radioen.
Men jeg er ikke det nå lenger.
Takk for at du hørte på, ha det bra.
Fikk du sparken, eller hva?
Er dette et intervju?
Jeg er bare nysgjerrig.
La oss si at jeg hadde noen
konflikter med ledelsen.
Greit. Så sier vi det.
Greit.
Unnskyld meg, unge mann.
Vil du sette deg med oss?
Det er lørdag morgen kl. 8.35. Telefonen ringer. Hvem er det?
Kabeloperatører, telefonselgere, pengeinnkrevere.
Hvorfor fortsetter de å ringe?
Fordi det virker.
Så hvis du ikke tror at du kan gjøre det, ikke kan forplikte deg
til å bli den laveste livsformen, en som lever av vettet sitt,
som ikke tar nei for et svar, da tror jeg du kan gå.
Nei. Vet dere hva? Da insisterer jeg på at dere går.
Ok.
Det er lange arbeidsdager, og lønna er elendig.
Når dere ikke jobber, kommer dere til å lese til meglereksamen.
Det blir ingen nye sjanser. Hvis du stryker første gang,
blir du sparket fra programmet,
og erstattet av en milliard andre fyrer
som ville ha drept for denne jobben.
Spørsmål?
Siden markedet er fullstendig ute å kjøre akkurat nå,
hvilken person med vettet i behold vil ha denne jobben?
Av samme grunn som at noen spiller lotto.
Penger?
Nei.
Ikke at det er noe galt med penger.
Jeg mener håp.
Den lille adrenalinbølgen som flyter gjennom årene,
like før du sjekker vinnertallene.
Det er det vi selger her.
Det er det alle aksjemeglere selger.
Dere hadde ikke vært her uten det.
Hvis dere vil dette sterkt nok, sees vi mandag.
Hvis ikke, stikk.
Jeg har faktisk ett spørsmål til.
Fyr løs.
Hvem faen er du?
-Rich Rinaldi. -Pacey Witter.
Mr. Rinaldi, jeg trenger ikke vente til mandag. Jeg er med.
Ser fram til å jobbe med deg.
Ok.
Og du burde revurdere den dressen.
Virker litt homo.
Hei.
Du er vakker.
Takk.
-Må du jobbe i dag? -Ja.
Ja. Men jeg tenkte vi kunne møtes senere.
-Supert. -Rundt fem?
-Greit. -Ok.
-Jeg ringer deg. -Supert.
Ikke klisjeen "Jeg ringer deg."
At jeg sier det, men ikke ringer.
Ikke sånn som studentgutter pleier å si
etter en pinlig one night stand?
Ja. Jeg mener nei. Ikke sånn.
Ikke pinlig?
Ikke noe sånt. Nei.
Så vi er vel enige om at siden i går kveld
har ordene helt mistet mening.
Jeg brukte 15 minutter på badet
på å finne noe å si til deg.
Og det eneste jeg kunne komme på var "hei".
Jeg likte det. Det var ektefølt.
-Det var idiotisk. -Jeg kan overgå det.
Lappen jeg la igjen på puta di? Fire kladder.
Jeg brukte en time på å finne noe meningsfylt å si.
Noe som omfattet hva jeg følte om oss, om sex,
om den beste kvelden i mitt liv. Og hva fant jeg på?
"Kjøper frokost."
To dumme ord, og ingen av dem formidler det jeg mente.
Jeg må ta den.
-Hallo. -Leery, jeg venter.
Hvorfor venter jeg? Fordi du ikke er her.
-Beklager, jeg skulle... -Du kommer deg hit.
Det er det du skal.
Gå. Ring meg senere.
Ok. Da kan vi snakke. Vi kan avslutte det vi...
Men jeg må spørre deg om en viktig ting.
Hva?
-Hva skjedde med de tre kladdene? -Jeg kastet dem i containeren.
Da du dro for å kjøpe kaffe?
Ja.
Det var litt mistenkelig.
Det var det, og når du nevner det...
SATAN RINGER
-Todd ringer. -Hvordan visste du det?
Jeg antar at "Satan" bare kan være
én person utenom fanden selv.
-Hallo. -Jeg må ha en trippel espresso
og noe bakst.
-Helst italiensk. -Jeg er på... vei.
Gå. Kom deg av gårde.
Vil ikke se hva som skjer hvis djevelen må ringe tre ganger.
Men først vil jeg forsikre meg om...
Dawson.
Hold munn.
Ha det.
Hadde du drept noen her?
Deg, for å ville endre scenen som 18 andre har godkjent.
Ikke noen "Jeg er for god til å kjøpe kaffe"-tale?
-Ingen tirade om at den er kald? -Jeg har visst mildnet.
Eller så har jeg gitt deg koffeinfri hele sommeren.
Noe som hadde forklart hvorfor jeg ikke skrek til deg
-da du ikke dukket opp i dag. -Var ikke det skriking?
Du var ikke på rommet ditt.
Nei.
Jeg overnattet hos en venn.
En venn?
Hadde jeg visst at du har venner,
hadde jeg ikke kastet bort produksjonspenger på deg.
Så?
-Detaljene? -Glem det.
Jeg har alltid snakket i stykker alle gode ting som skjer.
-Ikke denne gangen. -Som du vil.
-Hva skal jeg i dag? -Det finner du ut av.
Greit nok.
-Unnskyld meg. -Ja.
Du husker ikke meg, men...
Jo da. Hyggelig å se deg.
Unnskyld meg.
Beklager, jeg har ikke tid til småprat.
Jeg prøver ikke å bli venner.
-Bra, fordi... -Si unnskyld, så glemmer vi det.
-Unnskyld? -Ja.
Det er enkelt. Les boka, kom til timen. I den rekkefølgen.
-Ferdig? -Ja.
Du dunket borti meg for å få lest lunsjmenyen.
Jeg er lei for det.
Takk.
Visste ikke at du var så skjør.
Du kom tilbake.
-Joey, ikke sant? Fra i går? -Ja.
Du innså at serveringens glamour var noe for deg likevel.
La oss bare si at jeg revurderer prioriteringene mine.
Å bli kløpet i baken av fulle tomsinger er på topp fem-listen?
Nei, men for en gangs skyld stoler jeg på instinktet mitt.
Er jobben fortsatt ledig?
Jeg skal legge inn et godt ord.
Fyll ut det her i mellomtiden.
-Takk. -Bare hyggelig.
Spiser han ofte her?
Ham? Nei, ikke så ofte.
Men han jobber her.
Han er bartenderen.
Ingen forelesning i dag heller?
Jeg måtte shoppe. For det i kveld.
-Kjære, ikke hell... -Noe lukter godt.
-Her. Vel bekomme. -Å ja. Takk.
Det er greit. Så hvordan gikk det?
Jeg så fem leiligheter i morges, og konkluderte
at alt vi har råd til er ekkelt og fullt av kakerlakker.
Bortsett fra det stedet jeg så på i går.
Men er det rent?
Plettfritt.
Jack, jeg er rystet.
Viste du nettopp din homofile side?
Jeg er renslig. Prøv å bo med en bestemor i noen år.
Løsningen er enkel. Vi må prøve igjen.
Vi må overbevise henne om at hun ikke kan leve uten oss.
Men hun vil ikke bo med gutter.
Hvem kan klandre henne? Hvem vil ha skjeggstubber
i vasken når man pusser tennene?
Selv om jeg elsker deg, tar du feil. Han er ryddig.
-Det kan man si. -Og du er en gris.
Innrøm det, du er ikke bare en gutt, du er guttegutt.
I går var jeg kanskje en guttegutt.
I dag er jeg en gutt med jobb.
-Fikk du den? -Ja.
Gratulerer, kompis.
Det er en mulighet til å bli den laveste livsformen.
Forklarer senere. Nå har vi en leilighet å skaffe.
Vi?
Ja, vi. Svelg.
Hallo? Hei, jeg lurte...
Jeg lurte på om jeg kan komme og se på leiligheten.
Nei, det er fint.
Det er det alle sier.
"Du bor med bestemoren din. Så søtt."
Kanskje jeg slår henne
og binder henne fast i varmeovnen?
-Et rop om hjelp? -Hva tror du?
Nei. Du ser ut som en som er flink til å hjelpe andre.
Herregud.
Hva.
Det er ikke din feil. Det er min feil.
Dette har skjedd meg før.
Den religionsgreia er ikke helt...
Gud! Nei. Ikke Gud. Jeg stikker.
Vent, hør her.
Du har rett. Jeg vil ha noe fra deg.
Flere ting, faktisk.
Men først, sett deg ned igjen.
-Jeg kan vagle her. -Greit.
-Jeg sitter ikke helt. -Oppfattet.
Jeg kan finne på å gå når som helst.
Det er vanskelig å formulere det riktig.
Jeg kommer til å høres ut som en dust uansett.
Har du hørt om The Stand?
Ha det.
Vent litt.
Det er ikke en religion. Det er en rådgivningstjeneste.
Mener du at jeg trenger råd?
Nei. Jeg tror du kan gi det.
Du mener å hjelpe andre?
Jeg vil bare invitere deg til et informasjonsmøte.
Klokka 19.
-Og du kommer til å være der? -Ja.
Jeg har gjort en stor feil.
Hva behager?
Kjørt feil eller noe.
Kan ikke være her vi skal møtes. Det er ikke noe "her".
Feil igjen.
Hva er dette her?
Det er filmsettet. Stort sett.
-Sa jeg at det er 70-tallet? -Nei.
Noen tenåringer er besatt av Boston-kveleren
og tilbringer en helg i huset hans på Cape Cod
der de skremmer vettet av hverandre.
-Høres kjent ut. -Ja.
Jeg er stolt av kulissene. Todd lot meg bidra.
-Hvorfor det? -Jeg er en verdsatt assistent.
Ante meg.
Og han stoler ikke på scenografen sin.
De er en ustabil rase.
Og han aner ikke hvordan et typisk amerikansk hus ser ut.
Et typisk amerikansk hus?
Kom igjen.
Dawson, dette er utrolig.
Det med at "du kan aldri vende hjem igjen"?
-Det kan man. -Gjennom filmens magi.
Kommer moren din til å klikke når hun ser dette i en skrekkfilm?
Det er kanskje ikke bra for verdien, men likevel ganske kult.
Det er mer enn kult.
Det er spektakulært.
Det er som om det er din film.
Bortsett fra at det ikke er det.
Innrøm at du har kommet langt
siden Sjødyr fra dypet.
Jeg mener,
det er liksom på ekte.
Så ekte som en fullkommen illusjon kan være.
Fullkommen?
Se selv.
Vi
gikk tom for penger.
Leery, din syke jævel. Hvor mange ganger må jeg si...
Nei men, hallo.
Leery har fått seg rype.
Todd, Joey.
Joey, Todd.
-Hei. -Hei.
Joey går på Worthington.
-Er det et college? -Ja.
Aldri hørt om det.
Hva synes du om settet vårt?
Det er fantastisk.
Det blir det. Har du listen over feilene?
Jeg har bedt scenografigruppa om å rette opp.
Supert. Vi kommer tilbake for å filme om to uker.
Det var det jeg hørte.
Så da kommer du og hilser på igjen?
Jeg håper det.
Ok. Ha det.
Du prøver å få meg ut, gjør du ikke?
Så du kan ta deg fri i kveld med rypa?
Noe sånt.
Når drar vi til flyplassen i morgen?
Klokka åtte. Første alarm 7.30. Andre alarm 7.45.
Nettopp.
Så vi sees da.
Kjør på.
-Fint sted. -Ja.
Det må bli denne.
Så vi er enige om hva vi må gjøre?
Den er kanskje litt for fin.
-Audrey. -Klar.
Audrey Liddell, karaktervitne for forsvaret.
Hei. Jeg kom for leiligheten.
Jeg husker deg. For deg selv?
På en måte, ja.
En måte som innebærer at du bor her og at jeg slipper å se
noen av disse idiotene igjen?
Ikke helt.
Jeg tror dere har misforstått.
Vent litt. Får hun ikke si det hun har tenkt?
At hun er sammen med deg, får meg til å betvile tankene hennes.
Gi meg en sjanse til,
for jeg gjorde ikke noe godt førsteinntrykk.
Men hvis du gir meg en sjanse til,
kan jeg sikkert overbevise deg om fordelen...
Ja, hallo?
Vi har tenkt over det, og vi tar den.
Beklager. Det er for sent.
Fint slips, forresten.
Det meste av det vi gjør
er å informere og referere videre.
Og i 99 av 100 tilfeller
holder det å minne noen om å trekke pusten dypt
og å fortsette å puste.
I morgen er nok en dag. For deg også.
Som fører meg til regel nummer én.
TA EN LATTERPAUSE
Aldri vær redd for å be om en klem etter en tøff dag.
Hei, Jen.
-Hei. Du kom. -Ja. Kom.
Kom, vi er sent ute.
Jeg beklager. Jeg kan ikke gå dit igjen.
Dit?
Jeg har alt vært der.
Jeg så plakatene, det...
Det er bare ikke noe for meg.
Klemmingen og "én dag av gangen".
Jeg skjønner. Så du har funnet en annen måte å leve på.
En som ikke innebærer én dag av gangen.
Mente ikke å rakke ned på det. Det er bra, men...
Ikke kult nok for deg. Det er greit.
Det var ikke det jeg sa.
Det er fint at du har noe
som du tror på.
-Høres negativt ut. -Jeg pleier bare ikke bli med.
Det var hyggelig å treffe deg.
Lykke til og ha det.
Hvorfor kom du?
Er ikke det opplagt?
La oss si at det ikke er det.
Jeg lovte meg selv en ting i sommer.
Hva var det?
At jeg skulle forandre ting i år,
prøve å finne nye venner. Og jeg gjør ikke det
ved å late som jeg er en annen, fordi vennene ville trodd
at jeg er en annen.
Hva annet er du ikke?
Jeg er ikke så god som du tror jeg er.
Det er synd.
Hyggelig å treffe deg.
Uansett hva håper jeg du gjør én ting i år.
Hva da?
Se annerledes på deg selv.
Tro meg,
lesbiske er kjent for å forplikte seg for tidlig.
De kommer til å slå opp, kaste kjøkkenutstyr på hverandre.
Hva om jeg kaster kjøkkenutstyr på deg?
Og hvordan vet du at jeg ikke er lesbisk?
-Godt poeng. -Og du er en selger.
Det er bare. Jeg...
Du kommer til å innse
at fordelene ved å bo med oss overskygger ulempene.
Hvordan kan to griser som oss bo et sted som dette?
Fordi nabolaget er utrygt.
Gi meg den. Å bo med to fyrer er som å ha gratis vakthold.
Og jeg er en fantastisk kokk. Lager hva som helst.
Men det viktigste, som vi drøftet i går,
er at jeg er en dypt monogam, renslig, amerikansk mann
med kjæreste.
En seriøs kjæreste.
Det er sant det med matlagingen.
Selv om vi sikkert kommer til å slå opp snart, Gud vet
hvor mange tøyter han kommer trekkende med da.
Han er veldig bråkete, særlig når han har...
-Kjære? -Elskling.
-Søtnos? -Ja.
-Kom her. -Ja visst. Unnskyld meg.
-Det er et ganske kult sted. -Ja.
Hun fortalte om musene, ikke sant?
Jeg trodde du skulle hjelpe til.
Jeg likte det ikke i går, og når jeg ser deg
prate med den jenta, er det enda verre.
Den jenta?
-Den jenta hater meg. -Jeg vet det. Hun hater deg for mye.
Jeg stoler ikke på det.
-Ikke noe problem. -Takk. La oss gå.
Hei! Nei. Hallo. Vent! Stopp.
Hvor skal dere? Hallo? Vent!
Hva sa du?
Min kjærlighet for leiligheten har ingen etiske grenser.
Beklager at det tok så lang tid.
Ikke noe problem.
Jeg tenkte...
-Alltid et farlig forslag. -Ja.
Jeg tenkte at jeg vil ta deg med ut.
Til bursdagen din, offisielt.
Hvis du ikke har andre planer.
Siden ingen husket bursdagen min,
kan jeg ikke se for meg noen andre planer.
Men, Dawson, jeg vil helst skifte først.
Jeg tenkte vi kunne ta en drink før middag.
Litt klisjé, synes du ikke?
Jo, det er akkurat det jeg tenkte.
-Dette har du jobbet med. -Så vidt.
Dette må ha kostet 100 dollar.
Prøv 200.
"Todd, takk for at du valgte oss.
Vi ser fram til samarbeidet"?
Champagne?
Kommer ikke Satan til å merke at det er borte?
Vet du hvor mange gavekurver en regissør får?
-Hvor mange? -Mange.
Skål.
For Joey Potter.
På hennes 19. bursdag, en dag som aldri vil bli glemt.
En stor dag.
Og en som ennå ikke er over.
Det er sent.
-Vi glemte visst tiden. -På en god måte.
-Og det betyr? -Tiden er fienden. Vår fiende?
Du blir vel ikke til et gresskar ved midnatt?
Nei. Men jeg drar i morgen.
Og etter det?
Da kommer jeg tilbake.
Tilbake til hva da?
Til oss.
-Hører du noe? -Nei.
-Du burde ta den. -Hvorfor?
Fordi du elsker jobben din.
Ikke ham.
-Du lyver. -Nei.
-Det gjør du. -Nei.
Gi meg...
Jepp.
-Hvem er jenta? -Joey...
Hvem er hun som ringer deg?
Det er ikke rettferdig.
-Si det. Hvem er det? -Ingen.
Ingen. Det er interessant, siden hun...
Hun er en venn. En venn fra LA.
Først ingen, så en venn. Hva blir det til?
Bare en jente. En jeg har datet.
Skal dere stå her hele kvelden? Vi prøver å...
Uten hell, vel å merke. ...å overraske deg.
-Overraskelse! -Gratulerer med dagen!
Du hater det.
Nei.
Heldige meg.
Elsker du den?
Den er fra Fred Segal, så du kan ikke bytte den.
Ikke at du hadde villet det, siden den er fantastisk.
Jeg elsker den. Akkurat det jeg ønsket meg.
Bare hyggelig.
Er det noe i veien?
Nei. Herregud, nei. Jeg...
Unnskyld meg, bare.
Du har kjæreste?
Jeg lå med deg i går, og du har kjæreste?
Dette er en veldig trist bursdag.
Jeg sa at jeg dater noen.
"Dater noen"? Hva faen betyr det?
Jeg vet ikke. Poenget er
at jeg slo opp med henne da dette skjedde.
-I hodet ditt? -I dag tidlig.
-Hvor tror du jeg gikk? -For å kjøpe frokost.
Ikke for å dumpe noen andre.
-Skulle jeg ikke ha gjort det? -Nei.
Du skulle ikke ha vært sammen med noen andre
da vi endelig lå sammen.
Beklager hvis det ødelegger, men hun betyr ingenting...
-Du skulle ha fortalt det! -Når? Hvor?
-Før! -Slutt!
Hvorfor? Hvorfor slutte nå?
Alle som synes Dawson burde sagt at han har kjæreste
før han lå med meg, rekk opp hånda.
Du overdriver.
Kanskje dere burde ta en pause, roe ned gemyttene.
Eller så kan vi dra.
-For en god idé. -Kom igjen.
-Nei, jeg kan ikke. -Det passer ikke.
Dawson er vennen vår også,
men jeg kan ikke dra før Joey sier at det er greit.
-Det er greit. -Ok, bra.
Gratulerer med dagen.
-Kommer til å drepe hverandre. -La oss gå.
Vi snakket ikke sammen i sommer,
og det var begges valg.
-Så jeg ba deg om å lyve? -Joey,
vi vet begge to at hvis vi hadde tenkt oss om
i bare et sekund i går, hadde det aldri skjedd.
Og jeg angrer ikke.
Angrer du, da må vi ha en helt annen krangel.
-Det er et mye større problem... -Du har kjæreste.
-Hvordan er det mindre? -Hadde kjæreste.
Jeg innrømmer at timingen ikke er perfekt.
Men jeg er lei av å vente på den "perfekte timingen"
som aldri kommer til å skje.
Du har rett. Vet du, det er bedre å bare få det gjort.
"'Lå med Joey,' bare et punkt på gjørelisten."
Du vet at jeg ikke tenker sånn.
Hvordan vet jeg det? Vi har ikke snakket sammen.
Du har tydeligvis forandret deg...
Du tror jeg ville ha sex med deg uten at det betydde noe?
Tror du at jeg ventet på én kveld sammen
-for så å gå hver til vårt? -Beklager at du ble lei.
Beklager at jeg ville at den første gangen skulle bety mer enn...
Det betyr mer. Det betyr alt for meg.
-Men hva betyr det for deg? -Så det var dette jeg ville?
Nei. Det hadde innebåret å vite hva du vil,
noe som ikke kommer til å skje dette århundret.
Supert. Bruk noe jeg sa da jeg var et barn.
Du er fortsatt et barn.
Du er fortsatt den samme, redde jenta som...
Som hva?
Som knuste hjertet ditt?
Kommer du til å tilgi meg? Noensinne?
Jeg har ikke de samme drømmene som da jeg var 15.
Beklager at jeg gikk videre før deg, men vet du hva?
Kanskje ikke alt som skjer med deg er min feil.
Og kanskje fordi jeg vil ha mer i livet enn...
Mer enn hva? Mer enn oss?
Du skjønner det fortsatt ikke. Du har aldri skjønt det.
Siden vi ble kjent, har du alltid villet rømme.
Fra meg, fra Capeside. Du sier at jeg er den som drømmer.
At jeg er den som ikke vil leve i virkeligheten.
Jeg gjør det.
Nå lever jeg i virkeligheten, mens du vil ha en fantasi.
-Jeg vil ha en fantasi? -Ja.
Hvem tente lysene? Hvem kjøpte champagnen?
Hvem slo opp for fire år siden? Jeg vet hva jeg vil.
Jeg har alltid visst det.
Før vi ødelegger muligheten for å være sammen,
ber jeg deg om å tenke deg om.
Er det dette du vil? Er det
virkelig sånn du vil at ting skal ende mellom oss?
Folk gjør slikt hele tiden. Ingen krise.
Det er normalt å krangle. Sunt.
"Sunt" er ikke ordet jeg ville valgt for å beskrive de to.
Jeg er helt for at Vil og Vil-ikke skal få en sjanse,
men å være så avhengige av en annen person er...
Utrolig romantisk?
Eller kanskje usunt?
Enig i det.
Kommer du plutselig ut av skapet som tvilende?
Ikke glem hvem som fikk dem til å slå opp første gang.
Jen?
Ikke se på meg. Jeg er for involvert til å ha en mening.
Truffet av et vådeskudd i Dawson og Joey-krigen.
Ok. Fire ekstremt dyre brus.
-Takk. -Takk.
Noe annet?
Trodde ikke det.
Emma, vent.
Ja?
Jeg ville si unnskyld for i ettermiddag.
Dere kan få den.
-Unnskyld? -Leiligheten. Dere kan få den.
Jeg ville ikke gi vennen din seieren.
Men han hadde rett angående sikkerhet.
Naboene hadde to innbrudd i fjor.
Så dere kan flytte inn til helgen hvis dere vil.
Du kommer ikke til å angre.
Jo da.
Takk.
Hva sa hun?
-Vi flytter inn denne helgen. -Seriøst?
Ja!
Vi bør kanskje skåle.
Men hvorfor skal jeg skåle når du forlater meg?
Og jeg tror ikke jeg skåler for noe
som kan være dødsstøtet for forholdet mitt.
Synd, for vi trenger en skål.
For vennskap, da.
-Vennskap. -Vennskap.
For vennskap.
-Når går flyet ditt? -Ti.
Du burde være tidlig ute.
Det skal jeg.
Hvorfor gjør du dette?
Vi gjør dette.
Det er det vi gjør. Det vi alltid gjør.
Det i går var ekte.
I dag var ekte.
Det er du, ikke jeg,
som ikke vil ha et seriøst forhold.
Du har rett.
Det er alt? Jeg har rett?
Jeg vil ha fantasien.
Mer enn noe annet vil jeg at vi skal være sammen.
Men ikke slik.
Vi skriker til hverandre om noe som skjedde for mange år siden.
Men hvis vi ikke kan krangle og legge det bak oss, da...
Da er dette kanskje ikke verdt å kjempe for.
Kanskje i går natt bare var...
Bare hva?
To gamle venner og et stort feiltrinn.
Hvis det er det du føler, burde jeg gå.
Undertekst oversatt av: Marte Solbakken