Hjælper du mig?
Lad mig ordne din T-shirt, så skal han nok få øje på dig.
Jeg kan rive huller i den.
-Det batter. -Hvad sagde du?
Det giver gode drikkepenge.
-Hvad troede du, jeg sagde? -Ikke noget.
-Ja. -Det var på tide.
Tag dig bedre tid næste gang.
Jeg er nok bare lidt bange for dig,
fordi du prøvede at kysse mig.
To fad, en øl med sidevogn, og det der skulle vi glemme.
-Det kan jeg ikke huske. -Det lå i luften.
Sociale spilleregler tilsiger, at vi ikke taler
om det, når der sker noget pinligt.
Det holder samfundet kørende. Sammen med alkohol.
-Jeg er ikke. -Hvad er du ikke?
Jeg er ikke enig.
Jeg gider ikke ud i en filosofisk debat.
-Men måske kunne du... -Du godeste.
Skændes I nu igen?
Nej. Vi er åbenbart i gang med en filosofisk debat.
Godt. For jeg går nu.
Jeg skal øve og håber, der er nogle bandmedlemmer,
jeg kan fyre, inden vores debut på Hell's Kitchen i morgen aften.
Jeg kan godt sætte nogle sedler op.
Hvor er du altså sød.
Der er mange kunder nu,
så giv hinanden et kys og bliv gode venner igen.
-Du har sladret. -Nej.
-Hvorfor skulle jeg det? -For at gøre mig forlegen.
Det klarer du nu meget godt selv.
Du er simpelthen så pæn.
Det har jeg vist sagt mange gange.
-Hej. -Hej.
Det er sent. Jeg må hellere gå i seng.
Jeg skal være frisk.
Bare rolig.
Det skal nok gå godt.
Hvis ikke du var så dårlig til kvinder,
så kunne du stikke af sammen med hende.
-Nå, fortsæt. -Vent.
Du slipper ikke for mig.
Jeg tænkte nok, du ikke er kommet for at deltage i udskejelserne.
Du er kommet for at kede mig med arbejdsrelaterede detaljer.
Folk vil vide, hvad plan B er.
Der er ingen plan B.
Ring i det mindste tilbage til Heather Tracy.
Det bekymrer mig, at du ikke kan slappe af.
Vi er tre dage bagud og går over tiden.
I morgen er en stor dag,
og der er lovet regn fredag. Der er grund til bekymring.
Tre dage? Jeg troede, det var fire.
Heather.
Todd. Se ikke så overrasket ud.
Du kunne bare have ringet tilbage.
Nej. Det er dejligt.
Det er dejligt at se dig.
-Kan du huske Dawson? -Høflighederne må vente lidt.
Du skal skaffe mig et bedre værelse.
Receptionisten afviste det,
men du kan nok overbevise hende.
-Hvad? -Ikke noget.
-Er den god? -Hvilken en?
Bogen.
Det er pensum. Så kan den ikke være god.
Det er den første bog, du har åbnet hele semesteret.
Drikker hun det grønne stads?
-Hallo, Audrey. -Hvad?
-Jeg taler til dig. -Okay, jeg lytter.
Fint. Så fortæl mig, hvad det er, der går dig på.
Der er ikke noget, der går mig på.
Er der ikke?
Du har opført dig mærkeligt.
Okay, Pacey. Definer "mærkeligt."
Fint. Du har været flittig og stille.
Så bare fordi jeg opfører mig som Joey, er jeg mærkelig?
Ja, okay. Jeg vil bare gerne vide,
om der skete noget til festen.
Nej. Og trods sin fortid aner Jen ikke, hvad problemer er.
Jack sagde, du var blevet væk.
-At han var bekymret. -Ja.
Jen mødte en, hun kendte.
Gjorde hun det?
-En fyr? -Ja. En sød fyr.
Prinsen på den hvide hest.
Ja, sikkert. Ligesom mig, ikke?
Jo, skat.
Ligesom dig.
Jeg har bemærket noget.
Vi er helt alene i aften.
Ja. Jeg er ked af det.
-Jeg er bare træt og... -Fint nok. Du er træt.
Vi kan godt...
Det er i orden.
Pacey.
-Pacey! -Det var ikke mig.
Du har været oppe hele natten.
-Ja. -Og du har drukket al kaffen.
Nej.
Eller jo. Men der er mere.
Det er meget sjovt.
Det er nemt at holde sig vågen.
Undtagen mellem kl. fire og fem.
Hjernen er utrolig.
Jeg ved alt om optioner, egenkapital...
-Pacey! -Ja?
-Kaffe! -Her.
Det er sgu da ikke din kæreste i badet, vel?
Nej. Det er Jack.
Hvor længe bliver hun derude?
Det kommer an på, hvor meget vand der er.
-Vi har snakket om det. -Ja.
-Hun er her hele tiden. -Ja, det er hun.
Men ved du hvad?
Det kan I snakke om, mens jeg er på arbejde
og fortælle mig om det senere. Okay. Hej. God dag. Hej.
Audrey.
-Hvad skete der? -Hvornår?
-Du blev væk fra os til festen. -Hvor var I?
-Ingen steder. -Sikkert.
Du skal ikke skifte emne. Fortæl.
Der skete ikke noget.
Han er hetero.
Selv hvis han en dag blev bøsse,
ville jeg da ikke begynde på noget.
-Ville du ikke? -Nej. For pokker da.
Goddag. Undskyld, jeg kommer for sent.
Men jeg kan se, bevis A, B, C og D er kommet.
Mine undervisningsassistenter.
De vil nu give jer jeres opgaver tilbage.
Medmindre I foretrækker at kigge på dem,
mens jeg sludrer løs om den enlige far
i tv før og efter Vietnamkrigen.
Nej? Det tænkte jeg nok.
De udgør 20 procent af jeres karakter
og er bedømt af assistenterne.
Jeg har været inde over
og er klar til at lytte på jeres tuderi.
-Bare husk... -Jubi.
...jeg godt ved, at en karakter...
-Vend den om. -Den kan ødelægge ens muligheder.
Du skulle være gået videre.
-Lad mig. -Nej. Jeg har styr på det.
Jeg vil bare hjælpe.
-Jeg foretrækker, du er tvær. -Jeg er ikke...
Vi har begge to opført os
lidt umodent siden hændelsen.
Har jeg det?
-Jeg har i hvert fald. -Lad nu være.
Lad være med at trække i land. Hvis du gør det i timen, flår Hetson dig.
Javel. Og hvornår vil du beære os med din fremlæggelse?
Bare sig, hvis du synes, jeg er en nar.
Hvordan skulle det hjælpe?
Lad os ikke lade, som om alt er godt mellem os.
-Er det da ikke det? -Nej.
"Hændelsen", som du kalder det,
bestod i, at du kyssede mig
med en eller anden ukendt bagtanke.
Venligt, ja, men næppe sødt.
Skal vi nu diskutere semantik?
-Skal du med eller hvad? -På biblioteket?
-Vi er jo på vej derhen. -Du er.
Hvis du har lyst til at være sød, så hæng nogle af dem her op.
Han vil have en ny fotograf, og det skal være nu.
Den er ikke engang 12, og hun fyrer folk i øst og vest.
-En omelet med tre æg? -Kun en blomme.
Okay, kom.
Ja? Hvis jeg vidste det, var jeg assistent.
Jeg må løbe nu.
-Morgenmad. -Jeg går lige til sagen.
Som din lille ven her sagde i aftes,
så overholder du ikke tidsplanen,
og havde optagelserne så bare været gode.
Men vi hader pigen.
-Natasha? -Natasha, Natalie, Nadia.
Hende den smækre.
Du siger, du kan klare hende, men vi vil stoppe, finde nye...
Stop lige en halv.
Hun var lidt uforberedt, men man lukker ikke ned for...
Hun kan godt.
Heltinden skal være sexet og begavet.
-Det er Natasha. -Pyt med hans mening.
Han er målgruppen.
Vis hende det, der er klippet færdigt.
Skulle det overbevise mig?
Det kan ikke skade.
Ja?
Okay, det må jo være en fejl.
Jeg har fået en bedre karakter.
-Åbenbart. -Du har knoklet.
-Hele semesteret. -Men åbenbart ikke nok.
Rigtig godt gået.
Endnu en utilfreds kunde.
Jeg har et spørgsmål angående min karakter.
4 virker lidt lavt, når nu du var glad for den.
-Har jeg sagt det? -Ja, forleden aften.
Nå ja. Det, jeg mente, var, at jeg var glad for indholdet.
Men din komposition er temmelig mangelfuld.
Jeg kan anbefale et par bøger.
Men jeg skal undervise nu.
Ja, okay.
4 er ikke så dårligt, Jack.
Du sagde selv, du ikke var så motiveret.
Jeg troede, det gik bedre.
Dine forventninger var nok for høje.
Langsommere.
-Daryl, din døve tumpe! Cut! -Cut.
Find lige Leery, tak.
Okay.
Jeg er her.
-Er hun væk? -Nej.
Bare i fitnesscenter.
Vi mødes med hende.
Natasha er klar. Vi venter på fotografen.
Glimrende. Det er lige det, jeg har ventet på.
Hvad vil du gøre?
Hvad tror du?
-Jeg elsker det. -Det er løgn.
Nej.
Jeg elsker at råbe ad den overbetalte dulle.
Jeg troede, du kunne lide hende.
Ikke så meget som dig, og du er nok forudindtaget.
Hvordan skal det hjælpe?
Du ødelægger bare hendes selvtillid.
Nu skal du høre her.
Når man lukker ned for optagelserne,
kan det sagtens være slut.
Det her er også i din interesse.
-Så du fyrer hende. -Hvis det er nødvendigt.
Så er valget nemt, ikke?
Todd, de har brug for dig.
Vi har ikke talt færdigt.
Undskyld.
Havde jeg ikke fem minutter?
Undskyld.
Sort bh og hvid trøje. Det er ikke så smart.
Jeg...
Todd vil tale med mig.
Ja. Det er angående den her scene.
-Er den svær? -Han flytter tit kameraet.
Det har jeg bemærket.
Nå...
Hvem var hende, I talte med?
Hun er producer.
Hun er bekymret for tidsplanen.
Fint nok.
Er der noget galt, Dawson?
Nej, ikke andet end at du var nøgen.
Du er så snerpet.
Det bliver du nødt til at leve med.
Du skal lære ikke at gå, når jeg kommer.
Så har vi begge to noget at arbejde med.
Jeg ved godt, jeg er upopulær.
Hvad mener du?
Jo...
Todd er ikke ligefrem blødsøden.
Jeg kan bare mærke det.
Så scenen i aften skal bare sidde i skabet.
Hjælper du mig?
Min veninde er døende, og jeg kan ikke tænke.
Så lad være.
Hvad vil du gøre?
Det ved jeg ikke.
-Redde hende? Trøste hende? -Og ellers?
-Redde mig selv? -Netop.
Når Todd siger "hop"...
Så spørger jeg: "Hvor højt?"
Bare vær opmærksom på kameraet.
Tror du, det er godt nok?
De er klar, Natasha.
Det lover jeg.
Tak.
Det er løgn.
Jeg er også forsigtig, Stan, men du giver bare op.
Du følger ikke med,
og jeg beder dig bare vise lidt interesse...
Jeg må ringe senere,
men det skal jeg også nok, for det her er vigtigt.
Der er du. Receptionisten...
Hvad laver du her, Audrey?
Siger du ikke hej? Det tog en evighed...
Skat. Ikke her.
-Find et andet sted, Witter. -God idé. Tak.
-Kom med ind i mødelokalet. -Hej.
Du kan ikke bare komme rendende.
Hvad skal jeg gøre?
-Du tager ikke telefonen. -Jeg arbejder.
Jeg snakker i telefon, og så er det svært at tage imod opkald.
Jeg burde være derude og...
Tale i telefon. Ja. Du må ikke være sur.
Vel?
Der er sket noget skønt, ellers var jeg ikke kommet.
-Hvor skønt? -Jeg skal synge i Emmas band.
Mig. Det passer. Det er på prøvebasis,
for hun hader mig og tror, jeg har spist alle risene,
men vi har øvet hele dagen og giver koncert i aften.
-Alle tiders. -Ja. Og derfor måtte jeg bare komme.
Overtale dig til at komme i aften.
Du skal. Det er min optagelsesprøve,
og Emma er temmelig emsig, når det handler om bandet.
-Fint. -Kommer du?
-Ja. Bare du... -Jeg går nu.
Okay.
Hej.
Spillet fortsætter,
og kulminerer i forklaringen af brevet i kodesprog.
Stop. Jeg er ved at kede mig ihjel.
Efter telefonopkaldet
ser Humbert Lolita gøre hvad med Clare Quilty?
-De spiller tennis. -Og?
God tennis?
Potter. Åh, hvor er jeg er skuffet.
Hvordan skal vi lære noget, når du ikke har læst den?
Hvem vil byde ind?
Slet ingen?
Eddie.
Ja, selvfølgelig.
Eddie ved det altid. Han melder sig sjældent.
Værsgo, gør os klogere.
-Double. -Jeg sagde det jo. Han ved det altid.
Han samler de løse tråde for frøken Potter,
som gerne må fortsætte.
Hvis du nu slappede lidt af,
var hun ikke så nervøs.
Hvad var det? Kritik af mine undervisningsmetoder?
Jeg betragter mig selv som ret mild.
Jeg ser gennem fingrene med ting,
som mere traditionelle undervisere ikke ville tillade.
Så siger vi det.
Er du ikke enig i det?
Jeg er frisk på diskutere det.
Det har jeg været i flere uger.
Skal jeg undervise eller hvad? Det med doublerne er vigtigt.
Ja. Det var derfor, jeg bragte det på bane.
Du får en chance mere.
Omkring år 1940 forsvandt
den russiske forfatter Vladimir Sirin. Hvorfor?
S-I-R-I-N.
Ingen anelse?
Spørg din velforberedte dobbeltgænger.
-Eddie. -Han fandtes slet ikke.
Han fandtes ikke? Var han en skygge?
En stand-in? Var han i virkeligheden en anden?
Ja, eller det var et pseudonym.
Ja, men det var en hemmelig identitet.
Undskyld. Du synes ikke, det hører emnet til?
Nej, jeg siger bare, jeg er med på, hvad du mener.
-Men gør de andre det? -Behøver de det?
Hvad synes du?
Jeg synes ikke, det er vigtigt.
Men hvis det generer dig, så skal jeg nok gå.
Stå nu ikke bare der. Videre.
Lige om lidt.
-Hørte jeg rigtigt? -Ja.
Vent lige.
-Går du også? -Kom tilbage.
Jeg ved ikke, hvad det var, men du...
Nej. Du ved ikke, hvad der skete,
så det er måske bedst, at du blander dig udenom.
Hvis han ikke er her, har han fri.
-Han arbejder her hver aften. -Ikke i aften.
Du ved vel ikke, hvor han bor?
I en lejlighed.
Det er to timers rejse herfra.
-Bor han ikke på campus? -Hvilket?
Worthington?
Hvorfor der?
Ikke for noget.
Troede du, han var studerende? Han læser meget.
Ja. Tror du, jeg kan finde hans adresse på kontoret?
Formodentlig.
Tak. Jeg kommer og lukker, og held og lykke i aften.
Tak. Jeg har en lille overraskelse til dig.
Nå, det har du.
-Hjælp mig! -Jeg har ikke tid.
Det er da en forbedring.
Fra håbløst til nogenlunde.
-Nu er du ikke fair. -Chatsworth.
Helt ærligt.
Skal hun kigge ned i jorden, eller har hun ikke styr på det?
New York, L.A. Jeg er ligeglad.
-Hun så ikke med. -Nej.
Men hvis job prøver du at redde?
Alles. Det værste, der kan ske, er, at de lukker ned.
Vis hende det igen. Fremhæv Natashas styrker.
Brug nærbilledet. Og noget andet musik.
Få det ordnet. Hurtigt.
Og du bliver her.
Lad en prof klare det.
-Okay. -Hjælp mig.
Okay. Jeg venter.
Lad os tale rationelt om det,
inden du kasserer hele filmen.
Rationelt? Ligesom da vi var på Bermuda sammen,
og du fandt sammen med en anden?
Tag det nu roligt. Du er forlovet. Jeg...
Arbejder på en film, som jeg
lukker ned for, og som næppe bliver til noget. Jeg hænger på.
Du godkendte hende selv.
Det var ikke en anden gimpe, som jeg har bollet!
Jeg troede, du kunne få hende til at yde en god præstation.
-Det gjorde han også. -Scott?
Hjælp mig!
Er der nogen?
Hjælp mig!
Hjælp mig! Kom og hjælp mig!
Det er bedre, ikke?
Nu er vi alene sammen med hende og hendes frygt.
Hvad synes du?
Dit job er også i fare.
Jeg synes, din lille ven har en pointe.
Kom nu.
Jack. Jeg vidste ikke, der var andre.
Nej. Det tager tid at nå gennem alle din fans.
Hvad kan jeg gøre for dig?
Jeg har tænkt over det hele dagen. Jeg har et spørgsmål.
Fyr løs.
Hvis jeg ikke var blevet så forbavset forleden aften,
ville jeg så have fået mere?
Nu er du grov.
Jeg vil gerne tage et oplyst valg.
Spørg mig igen, hvis det er derfor, så siger jeg måske ja.
Hvad skal jeg sige? Sommetider overfortolker man ting.
Eller underfortolker.
Jeg er med på, hvad du mener.
Et er at være en skræmt teenager,
som frygter, hvad venner
eller andre tænker og siger om ham.
Det kan tilgives.
Det er forventeligt. Men du er voksen.
Du er gift. Du ødelægger andres liv.
Hvad skal jeg sige?
Det er ikke alle, der vil ofre sig for en politisk dagsorden.
Ikke alle ønsker at leve som en del af en udstødt minoritet.
Nej.
Hvis det er rigtigt,
så spørg hellere dig selv, hvem der udstøder hvem.
Han er derude, ikke?
Jeg er ikke sikker. Der er så mange.
-Hvor mange? -Rigtig mange?
Du er ikke bange, vel?
Nej! Hvorfor skulle jeg være det?
Du virker bare lidt anspændt.
Jeg har det fint.
-Angående forleden aften. -Hvornår?
Da du blev meget fuld.
For at være helt ærlig, Jen...
Jeg kan ikke huske det, så...
Så, de damer, nu er din sminke vist blevet tjekket.
Folk er tilpas fulde nu.
Skal vi så i gang?
Det skal vi.
-Fedt med piercingerne. -Tak.
-Hvis du ødelægger det, er du død. -Okay. Fint nok.
Hej, alle sammen.
Vi er Hell's Belles, og vi vil gerne spille et par sange for jer.
Noget beroligende, noget afslappende, noget...
Hvad fanden vil du?
-Du gjorde mig bange. -Ja.
Jeg spurgte jo om noget.
Jeg vil bare snakke om det, der skete.
Ja, men jeg går der ikke længere...
Jeg ved det godt. Jeg ved godt, du ikke er studerende.
-Nå, det ved du godt? -Ja. Men jeg...
Jeg ved ikke hvad...
Jeg har rejst længe. Giver du måske et glas vand?
Min fremlæggelse gik fint, efter du var gået.
-Jeg gik ind og... -Tillykke, Joey.
Det glæder mig.
Du er sikkert tæt på at bryde gennem Hetsons panser
og vinde hans respekt og bestå med topkarakter.
Du kan også bare gå i seng med ham.
Er du så sød overfor alle, der prøver at hjælpe?
-Du svarer ikke? -Lige to sekunder.
Jeg skal bearbejde den nedladende formodning, at hjælp er påkrævet.
Tror du ikke, jeg kan forstå det?
Nej, det gør jeg ikke.
Jeg er ked af, jeg ikke er det menneske, du troede, jeg var.
Lad være med at investere så meget i fremmede.
-Jeg har ikke investeret noget. -Nej?
Hvorfor er du her så?
Du burde i stedet bruge din tid på at blive forsonet
med din dengse af en kæreste.
Du bad mig sige, når du er en nar.
Du kunne have sparet dig besværet ved at ringe først.
Jeg troede ikke, det ville være et besvær.
Gud, hvor var det fedt!
Ja, det var ikke forfærdeligt.
Det kørte bare. De elskede os. Indrøm det nu bare.
Okay. De elskede os.
-Du kom! -Jeg så ikke det hele.
-Men du var god. -Du var fantastisk.
Der kan du se. Vi var fantastiske.
Hvor er Pacey?
Heather, der er en, du skal møde.
Natasha, det er Heather Tracy.
-Hej. -Næh.
Hvor er det skønt omsider at møde dig.
Din hud er helt fantastisk.
-Tak. -Du er en sand prof.
Vi er glade for, at du er med.
Du gjorde det godt i aften.
Tak. Jeg besluttede mig for ikke at tænke for meget over det.
-Heather, skal vi? -Fino. Jeg kan næsten ikke vente.
Vi ses senere, unger.
-Hun hader mig. -Hader og hader.
Det er et dårligt tegn, når instruktøren
smutter i frokostpausen.
Var I ude at shoppe sko?
-Finde min afløser? -Det første.
Du er ikke god til at lyve, Dawson. Du er faktisk elendig til det.
Kom nu. Bare vær ærlig.
-Jeg var svineheldig. -Du var den bedste.
-Du er dygtig. -Ja, ja.
Jeg var nok snarere heldig.
Sådan har alle det med succes.
Altså alle, der har en sjæl.
Du har stadig en, ikke?
Det tror jeg nok.
Det var nok derfor, vi to fandt sammen.
Da vi mødtes til festen,
var jeg ret nedtrykt.
Jeg troede, jeg var en idiot, fordi jeg prøvede det her,
og at jeg bare skulle opgive og... blive pædagog, som min mor siger.
-Pædagog? -Ja.
Der er meget, hun ikke ved om mine teenageår.
Jeg kan huske, jeg tænkte, at hvis der kom en skuespiller mere
og brokkede sig, ville jeg skrige.
Jeg ville løbe skrigende væk,
sige op og flytte hjem.
Og så kom du.
Hvorfor gjorde du det?
Helt ærligt?
Du var den eneste lækre pige, der så lidt belæst ud.
Du vidste, rollen lige var mig.
Da vi havde snakket, ja.
Så du flirtede ikke bare?
-Jo, jeg flirtede. -Gjorde du?
Men jeg kunne godt nævne rollen.
Ja. Og så fik jeg den.
Jeg fatter det stadig ikke. Det var en god dag.
Jeg følte, at lykken var vendt.
-Det er den. -Ja, det er den.
Nå, jeg må ind og skifte.
Okay.
I aften, i baren kan vi måske...
...spille airhockey eller dart.
Det vil jeg gerne.
Også jeg.
Fedt, at baren ligger tæt på.
Det gør det faktisk lidt nemmere.
-Tak. -For hvad?
Fordi du tog chancen.
Det er svært at ødelægge punk.
Men det betød meget for dig, og du stolede på mig og...
Ingen knus. Det vil din kæreste bare nyde.
Det ville han faktisk.
Du godeste.
Den stakkel.
Han var oppe hele natten. Selvfølgelig gik han ud.
Nå. Vi ses i morgen. Godnat.
Godnat.
Hej.
Pis. Jeg nåede det ikke, vel?
-Nej. -Jeg skulle til at skifte tøj.
-Og ville bare lige... -Du nåede ikke langt.
Hvordan kan jeg gøre det godt igen?
Hvad som helst.
Jeg står til din fulde rådighed.
Jeg ved godt, det er sent,
men vil du ikke bare køre mig hjem?
-Jo. Selvfølgelig. -Jeg vil gerne sove.
-I min egen seng. -Selvfølgelig.
Okay. Jeg henter lige mine ting.
Okay. Jeg venter her.
Hvad laver du her?
Jeg er kommet for at hjælpe.
Hvordan skulle du kunne hjælpe?
Okay. Fair nok.
Det er nedladende. Du tror, jeg har brug for hjælp.
Okay, fint. Er du færdig?
Kun indtil videre.
Det var et uheld. Første gang.
Hvordan dukker man op ved et uheld?
Jeg havde pause og sad under et træ,
da en underviser kom hen med alle sine studerende.
De talte om Shakespeare.
Og ham sad du og læste?
Nej, Moby Dick. Shakespeare læste jeg senere.
-Det hele? -Ja, hvorfor kun gøre ting halvt?
Javel. Og det var så nemt, så du fortsatte bare.
Det forhindrer, at jeg render rundt
og vipper hatten af folk.
Moby Dick, ikke?
Du er måske slet ikke så dum, som Hetson mener.
Vi får se.
I modsætning til, hvad du måske tror,
så kom jeg forbi for at sige undskyld.
Jeg følte, det var min skyld, du blev taget.
-Hvordan det? -Han går aldrig efter dig.
-Først da du var venlig over for mig. -Venlig?
Var jeg venlig?
Ja, det var ret tydeligt.
Du tager fejl.
-Fejl? -Jeg var ikke venlig.
Jeg blærede mig.
Du skuffer mig, Potter.
-Gør jeg det? -Ja.
Hvordan skal vi kunne lære noget?
Du har ikke forberedt dig, vel?
Nej, det har jeg ikke.
Nej.
7
Hvad er det?
Du glemte din opgave på mit kontor.
Og så er alt godt igen?
Jeg lod nok mine følelser påvirke din karakter.
-Det kan ikke undskyldes. -Men det vil du.
Du ved ikke, hvor meget verden har forandret sig?
Det har den, fordi folk sagde fra
og ikke valgte den nemme løsning.
Da jeg voksede op, var jeg...
"En skræmt teenager." Bøsser stod ikke frem i tv.
Og kun Jack Tripper var bøsse.
Du synes, det er en ubetydelig kulturel forskel.
Du har måske ikke hørt efter i mine timer.
Gør mig en tjeneste og få en assistent til at bedømme mine opgaver.
Det skal jeg nok.
Hvor hyggeligt. Et privat møde med en underviser.
Hvad var det?
Vi skulle have reddet nogle tråde ud.
-Fik I så det? -Reddet dem ud?
Ja. I den grad.
Kom.
Undertekst oversat af: Jens Kristiansen