Eddie, vad gör du här?
Ja, jo...
Vad hände med Kalifornien?
Det finns kvar. Jag bara stack ett tag.
-Vad hände med skolan? -Återigen, fortfarande där.
Står kvar utan mig och allt.
Det är svårt att tänka sig, jag vet.
Jag börjar till hösten.
Allting löste sig, Jo. Allt, Jo.
Jag hade en intervju, okej? Och jag varken stammade eller fastnade-
-eller kräktes eller nåt, och de älskade mitt skrivande, vilket är-
-helt surrealistiskt, för ingen har någonsin älskat nåt jag gjort-
-förutom du.
Och det är därför som jag är här.
Jag ville säga tack till dig-
-för att du visste att jag skulle fixa det och jag hade ingen aning.
Men vet du, Jo, det är inte bara för att jag inte trodde på mig själv-
-utan för att jag inte ser världen på det sättet.
Det är en plats där folk får en andra och en tredje-
-och fjärde chans att få göra något av sig själva.
Eller en plats där...
Man kan vara en ynkrygg...
...och såra någon. Hördu.
Men de har fortfarande anständigheten att se anständigheten i en.
Och, Joey-
-du är den mest anständiga människan jag vet-
-och du har otroliga ögon-
-och den sexigaste rösten och ett leende som krossar mitt hjärta-
-och om jag ska bli författare-
-behöver jag någon som du omkring mig.
Jag behöver dig.
Vad säger du?
Nej.
Det var inte riktigt svaret som jag hoppades på.
Eddie, du lämnade mig.
Jag kom tillbaka.
Jag gick vidare.
Okej...
...om det är så du känner, så...
Okej, jag förstår.
Det gör jag.
Då ses vi väl, Joey.
Jag är ledsen.
Brutalt. Låt inte dina fiender hitta den här garderoben.
Säg mig att den här köptes som en utklädnad till halloween.
Den ser bättre ut på.
Fortsätt att intala dig själv det.
Du kanske vill fokusera på din uppgift-
-så du kan skynda dig hem och lämna mig ifred.
Om du ska vara förkläde vid min dans-
-måste du ha på dig nåt som är åtminstone lite modernt-
-så jag inte framstår som en tönt som känner dig.
Inte sexig som en het, äldre kvinna.
Vad säger jag? Något sånt kommer jag inte hitta här.
Gick jag med på det här?
Det är Audreys-
-men jag kan låna den.
Aldrig.
Du ska se bra ut, men inte för bra.
Männen på Milton är av svag karaktär-
-och mycket mottagliga för en äldre kvinnas list.
Och eftersom det är min kväll och min svagsinta-
-och värdelösa pojkvän Patrick kommer att vara där-
-och han har någon slags ohelig anknytning till dig-
-ska vi hålla dina tilldragelser täckta-
-under-
-denna dämpande klänningen.
Är det syntetfiber?
Det är en silkes...
...blandning.
Den är perfekt.
Inte för perfekt.
Du, Harley-
-jag lovar att hålla mina mrs Robinson-klor borta från din kille.
Men kan du sticka? Jag har mycket att göra.
Ja, men tycker du att jag borde ha axelbandlös BH eller bara tejp?
Inget av dem. Jag ska investera i ett kyskhetsbälte åt dig.
Jag retas bara, Potter.
-Ut. -Jag drar.
Jag ser löjlig ut.
Det gör du inte. Du är vacker och ser strålande ut-
-och definitivt som att du precis tog del av din pojkvän.
Kanon.
Och ännu mera vacker på grund av det.
Ni Lindley-kvinnorna är något extra.
Farmor krossade morbror Bills hjärta.
Mannen är ett skal av sitt forna jag, kan inte se på Lyckohjulet-
-för tjejen påminner honom om sin sorg.
Min farmor, den svarta änkan. Vem kunde tro det?
Okej. Jag måste åka.
Nej, det borde du inte. Nej.
Det var du som väckte mig.
Jag vet, men jag är kvinna nog att medge ett misstag.
Jo, du borde gå.
-Gud, du måste gå. -Ja.
Ja.
Jag ska se vad jag kan ta reda på om farmor.
Okej. Jag ringer senare.
-Okej, vi hörs. -Okej, hej då.
Hej då.
-Hallå? -Hej.
Är detta Potters smiskhus?
Det är härskarinna Joey som talar.
Vad bra att jag fick tag på dig. Jag var rädd att ni gått i konkurs.
Jag väntade på dig i går kväll.
Ja, jag... Du vet-
-jag städade klart baren och var så slutkörd-
-och hade ingen energi för en stygg aktiemäklare.
Det är okej. Jag förstår. Jag var ganska slutkörd själv.
Jag tänker såhär. Igår var vi gamla människor.
Men i kväll kan vi väl låtsas att vi är unga-
-gå ut sent, stappla hem sent. Vad sägs?
Jag har planer.
-Nej. -Jo.
Jag lovade att göra Harley en tjänst.
Vad är det djävulens barn vill?
Hon vill att jag ska var förkläde på dansen på Milton.
Skulle det innebära att du bar klänning?
-Och klackar? -Kanske.
Okej, jag är övertalad. Jag följer med.
Va? Verkligen? Det är...
-...fredagskväll. Är du säker? -Bombsäker.
Bra. Möt mig här kl. 18.00.
Vi ses där. Pressad kostym och putsade skor.
Pacey Witter.
Dawson, hej.
Välkommen till drömmaskinen, min vän.
Känner du lukten av pengar som växer?
Om det luktar Drakkar Noir, så ja, hemskt mycket.
Vad gör du här?
-Vad är detta? -Det är alla pengar som jag sparat ihop.
Jag vill att du ska få dem att växa.
Du måste sakta ner lite...
Kan du förvandla det där till en budget för en liten film-
-om att bli vuxen, utan specialeffekter, fast jag kan-
-behöva en avdankad kändis som söker branschens uppmärksamhet.
Kan du hjälpa till?
Kan vi kliva in på mitt kontor?
Visst.
Du vet den där grejen som jag sa att jag kan göra?
Ja.
Jag skojade faktiskt.
Men det är väl vad du gör? Investerar åt folk?
Tekniskt sett, ja.
-Varför viskar vi? -För om killarna hörde mig...
...tacka nej till pengar baserat på moraliska skäl...
-...skulle jag förlora allt anseende. -Vad för moraliska skäl?
Jag vet ännu inte exakt vad min policy är för att blanda affärer med vänner.
Pace, vi behöver inte oroa oss för att det ska bli obekvämt.
Det har varit obekvämt mellan oss förr, men aldrig: "Du gjorde mig pank."
Jag är inte orolig.
Jag vet att jag låter som en vidrig typ från LA-
-men jag får en riktigt bra vibb av det här projektet.
Eftersom jag är din vän-
-ska jag aldrig berätta för någon att du använde ordet "vibb".
Jag är allvarlig. Jag bara...
Jag bestämde mig för att lita på min instinkt och ända sen dess-
-har allt fallit på plats. Jag skrev 20 sidor igår kväll.
Jag kunde inte skriva fort nog att hinna med alla idéerna-
-som flödade och jag längtar efter att åka hem och skriva mer.
Ärligt talat är du det enda hindret just nu.
Farmor, farmor, farmor. Vi måste prata.
Varför dumpade du morbror Bill? Mannen är förstörd.
Han har visst avsvurit sig kvinnor för resten av livet.
Fast, om vi ska vara ärliga, vet jag inte hur länge...
-...det kan vara. -Jennifer.
Det lustiga är dock att-
-jag ger mig ut på en något funktionellt-
-kanske fullständigt bundet förhållande.
Du, som är två generationer äldre beter dig som en nyckfull tonåring.
Du krossar hjärtan överallt.
Det gör jag inte alls.
Okej. Utbrott.
Jag kanske borde lägga i lite mer Johannesört i ditt fibertillskott.
-Hej. -Hej.
Jösses. Du är alldeles för snygg för att vara förkläde.
Jag lever nog ut en av mina tonårsfantasier just nu.
Du ser rätt anständig ut själv.
Den här gamla saken? Nej.
För att gottgöra för vår senaste skoldans-
-då jag köpte en handledsblomma-
-men lät den vissna till en brun nyans, har jag alternativ med mig.
I låda A, har vi blomman för den skojiga och excentriske Joey-
-en snidad rädisa på en bädd av minimorötter. Och sen, alternativ B-
-för den klassiska, sofistikerade Joey, rosor på en bädd av brudslöjor-
-vilket låter konstigt, men är en klassiskt blomma.
I ungdomens ära, som vi ska dela dansgolvet med-
-tänker jag välja alternativ A, grönsakerna.
Okej. Grönsakerna.
Häftig.
Och eftersom du är en så smakfull man i kväll...
-Låt dig inte luras av utklädnaden. -Nej, verkligen.
Du får en ros.
Den är perfekt.
Ska vi?
-Det blir roligt. -Ja.
En återblick.
Kul kväll.
Jag älskar doften av billig deodorant på kvällen.
Det var tvungen att sägas.
Hela kvällen suger redan och jag har inte ens kommit till delen då-
-mina vänner står i en ring och skriker om hur mycket de älskar min klänning.
Du är inte den första kvinnan i historien av skoldanser-
-som haft en icke-dansande dejt. Mr Witter här-
-var mycket omedgörlig när det kom till att skaka rumpan.
-Du, jag dansade. -Under tvång.
Han dumpade mig på sistaårsdansen så vi fick ingen chans...
-...att dansa på vår egen bal. -Okej. Smutstvättsskämt. Släpp det.
Det var tvunget att sägas.
Den här killen är förstås sinnessvag som sårar en sån snygging som du.
Harley.
-Jag älskar din klänning! -Tack.
Kanske lite för Aguilera för en skoldans men det kanske bara är jag.
Dämpa dig, okej?
Din vän kanske tror att vi är tillsammans.
-Jag hatar dig. -Patrick...
...du vill kanske gå till bålen-
-och hämta nåt att dricka? Jag tror att hon tänker klösa ut dina ögon.
Har du någonsin sett att den klänningen framhäver dina ögon?
-Nej. -Men det gör den.
Du är så söt, om du och jag-
-steg ut på dansgolvet skulle du vara den vackraste kvinnan där.
Va?
Drycker! Jag undrade varför jag gick bort dit.
Jag borde meddela att jag är nära vän-
-med Woody Kulchak, som har smugglat in en flaska sprit i kväll.
Så, om du vill att den här dansen ska vara magisk-
-kan jag anordna drinkar för dig och mig under läktarna.
-Säg bara till. -Nej.
Fundera på det.
Vad är allt detta?
Jag återvänder till min ungdom för inspiration.
Har du sett min plansch för Hook?
Nej, inte på sistone.
Du kan ju kolla på vinden.
Nu när du återupplever 15-årsåldern-
-innebär det att jag måste börja ge dig veckopeng igen?
Du har väl aldrig gett mig veckopeng.
Hur ska du tjäna pengar?
Det är relativt billigt att bo hemma.
Därför bor jag hemma.
Så du tänker inte bidra till hushållets utgifter?
Det kan jag absolut om du vill. Jag kan ta ett deltidsjobb-
-eller passa Lily, så du inte behöver betala någon annan.
Det är inte det jag menar, Dawson.
-Vad menar du? -Jag undrar...
...hur du förväntar dig att tjäna pengar långsiktigt?
-Vad är din plan? -Okej.
Planen är skriva filmen, filma den, avsluta den, skicka den till festivaler-
-förhoppningsvis är den bra nog att väljas ut för distribution-
-och att den drar in tillräckligt för nästa projekt.
Vad är din reservplan?
Om det inte funkar att regissera?
"Om det inte funkar att regissera?"
Att klara sig som filmregissör är en chans på miljonen.
Jag vet att du inte vill höra detta-
-men du måste vara praktisk.
Sen fick jag spela i universitetslaget när Cy Watsons hälsena sprack.
Du har nog hört att jag spelade i delstatslaget förra året-
-eftersom jag är en bra kastare och jag kan dunka, vilket är bra-
-för någon i min ålder och jag är bra på att passa. Men jag har alltid-
-varit bra. Jag tar 30 poäng per match.
Vilken sorts skoldans har bål?
Den tjusiga sortens privatskoledans.
Jag hoppas för allas skull att en djärv elev-
-har hällt sprit i bålen annars förlorar den allt sitt klyschiga värde.
När ska vi bli fotade framför väggen med tropiska växter?
Det är på balen.
-Javisst. Förträngde balen. -Som du borde.
Det var inte din bästa stund.
Jag var svårt bekymrad då.
Som en James Dean-typ.
Du var en dumskalle.
Var jag åtminstone en mystisk dumskalle med rå sexuell dragning?
Dumskalle.
Okej. Jag kan ta det-
-för nu är jag en lycklig dumskalle. Jag fick en andra chans.
-Pace, vi borde... -Okej, visst.
Patrick, släpp honom!
-Släpp honom! -Varför skulle jag?
Ni gned höfterna mot varandra lite för nära.
Det var mitt enda val efter att du svikit mig på alla sätt!
Jamie kom till räddningen.
Jamie är inte din dejt. Det är jag.
Bara i titel. Gjorde du en enda uppvaktande sak på hela kvällen?
Det här är uppvaktande!
Ska du göra något?
Ja. Självklart. Självklart.
Det är bara så roligt. Okej, okej.
Hallå, lägg av nu.
Försöker du impa genom att ge killen ett kalsongryck?
Det kallas Krav Maga och J-Lo använde det i En kvinnas hämnd.
Kolla det är "Patty, kvarterbruden".
Där får du skylla dig själv.
-Den var inte ens rolig, kompis. -Okej.
-Din flickvän gillade den. -Jaså?
Se på mig. Jag ser förfärlig ut.
Nej, det gör du inte. Du ser ut som en rockstjärna. Skojar du?
Du ser ut att ha tuff ögonskugga.
Var är han vars namn inte skall uttalas?
Han är på pojkarnas toalett med Pacey och snyggar till sig. Typ.
-Frågade han om mig? -Jag var knappt där.
-Var det andra tjejer där? -Det var killarnas toalett.
Det var där vi hade vår första kyss. Hallå?
Jag stöttar de grandiosa romantiska gesterna, men istället för att flaxa runt-
-kan du väl bara säga att du gillar henne?
Och om du ändå känner för att slåss, välj en-
-motståndare i din egen storlek. Som en pungråtta.
Jaja, som att du är nån muskelknutte själv.
Du, hobbiten, jag kan åtminstone få skäggväxt.
-Vad kallar du det här? -Ludd.
Se på mig. Jag gråter på badrummet.
Och bär vidare på en lastgammal tradition av kvinnor som gråter på toa.
-Det gjorde jag i gymnasiet. -Jag vill inte såra dig...
...men min gymnasieerfarenhet ska inte vara samma som din-
-för då gör jag något hemskt fel.
Ledsen-
-men så är det bara på skoldanserna.
Man köper klänningen, donar med håret-
-tror att ens dejt äntligen ska säga allt som man har längtat efter-
-att få höra, men nej. Man hamnar gråtandes på tjejernas toa.
-Du gillar väl Harley? -Hon har sina fördelar.
Så länge vi pratar karlar emellan-
-ja, jag gillar henne. Mycket.
Bra. Grattis. För sanna känslor för en kvinna-
-är den bästa erfarenheten som du kommer ha. Den kommer göra dig stark-
-och dum, den kommer att få dig att bli den du vill vara.
Vad måste killar lida sig igenom?
Att tro att de ska få ha sex och bli gruvligt besvikna.
-Tja... -Tänk inte ens tanken.
Jag vet. Slappna av.
Var inte rädd för att vara snäll mot henne.
Med snäll menar du...
Jag menar, ge henne komplimanger.
För hennes...
Säg att du gillar henne, din idiot.
Hallå.
-Knuffa inte mig. -Jaså? Ska vi se vad som händer.
Så du har haft det hemskt på varje skoldans du gått på?
Ja.
Förutom denna. Den här var...
...fin.
Jag är glad att någon hade kul.
Hallå?
-Allt okej? -Visst, bra.
Allt går bra här inne.
Jag kollar bara.
Jag vet inte varför jag skulle ta råd från dig.
Som om du är nån slags Yoda med tjejerna.
Har du sett min dejt?
Berätta mer, sensei.
-Det var till dig. -Ja...?
Telefonen.
Ja?
Dr Loomis ringde för att bekräfta din tid imorgon kl. 12.30.
Dr Loomis är inte din vanliga läkare.
Varför har jag inte hört hans namn förut?
Okej. Någonting pågår här-
-och jag kräver att få veta vad det är.
Om du söker mysterier eller drama, får du leta någon annanstans.
Ledsen. Du ska inte få behålla den här hemligheten.
Jag har bott med dig i fem år och varje gång jag har försökt snoka-
-runt huset har du insisterat på att jag skulle erkänna.
Så, nu är det din tur.
Okej.
Dr Loomis är en onkolog.
Jag ska träffa henne för att det finns en elakartad tumör i mitt bröst.
Jag ska påbörja strålningsterapi nästa vecka-
-för tumören har blivit så stor-
-att den inte kan opereras.
-Pratar du om bröstcancer? -Ja.
Herregud.
Ja.
Kan du vara snäll och stänga av ugnen?
Jag vill inte bränna skorpan.
Jennifer, jag sa vad det är. Kan du vara snäll-
-och bara gå nu.
Okej. Då gör jag det själv.
Hej.
Jag vet. Dagens ungdom.
-Förbannad rapmusik. -Och de hängiga byxorna.
Till och med med den oväntade skadan på min trumhinna-
-tyckte jag att det var kul i kväll.
-Ganska trevligt. -Ja. Ganska.
Perfekt. Det var en perfekt kväll.
Pace?
Jag kan inte göra det här.
Du kan inte göra vad då?
Till och med när allt är perfekt-
-känns det inte rätt att vara med dig och jag är ledsen.
Allt i kväll var trevligt och kul-
-och du har blivit en-
-otrolig man, men det är inte...
...jag är ledsen. Jag kan inte...
...känna det...
...och kan inte göra detta med dig.
Okej, Joey, sakta ner lite nu...
Nej, Pace, det är sant och...
...jag är ledsen.
Så, du är rädd.
Eller hur? Du är rädd. Det är jag med, tro mig-
-och jag är rädd för jag inte vet vart det är på väg, Jo.
Det skulle kunna gå vart som helst.
Detta kan vara det vi väntat på.
Det är det inte.
Hur kan du veta det?
Förra veckan var du ombord och nu säger du-
-att det här aldrig kan bli lysande.
Det kan du inte veta, för sånt vet vi inte, Joey.
Och jag är ledsen. Jag vet att det är en hemsk grej att säga.
Men hur? Hur kan du veta?
Fattade du ditt beslut i kväll? Jag tyckte att det var kanon i kväll.
Det var det. Det var jättebra.
Så, när då?
Och säg inte att du inte är rädd, för det vet jag att du är.
Jag har känt dig för länge och sett dig-
-skjuta undan för många bra saker för att låta dig skjuta bort mig nu.
Hela mitt liv, Joey, i hela mitt liv har du varit-
-det vackraste i min omloppsbana. Och mina känslor för dig-
-var det som bevisade för mig allt som jag kan vara-
-och de känslorna växte sig starkare och klokare och mera envisa och-
-mera motståndskraftiga än något annat runt mig.
-Pacey, sluta. -Jo...
-Pacey. -När jag var rädd för allt...
...var jag aldrig rädd för att älska dig. Jag kan älska dig igen.
Pacey, nej. Pacey, sluta.
Eddie kom tillbaka.
Jag är ledsen. Han kom tillbaka igår kväll.
-Han kom till baren... -Okej.
Jag är ledsen...
Jag har med mig kaffe eftersom du jobbar så sent-
-och en kalkonmacka. Protein.
Tack, mamma.
Ditt tidiga arbete. Du känner dig verkligen nostalgisk.
Jag vet inte.
Då var det inte jag, ensam framför en datorskärm-
-utan jag hade folk som hjälpte till, jag hade stöd överallt.
Hur går det med manuset?
Bra. Bra, det går...
Vet du vad? Inte så bra just nu.
Mamma, det är något som jag måste säga dig.
Jag har ingen reservplan. Och det kommer jag aldrig att ha.
Jag ska bli regissör.
Och jag vill inte ha en reservplan. Det finns inget annat jag vill göra.
Det handlar inte alltid om vad man vill.
Livet är inte som man trodde att det skulle bli som barn.
Jag håller med.
Och du har rätt, det är ett barns dröm att bli regissör-
-och det är därför som jag vet att det är äkta-
-för det var vad jag ville göra innan jag lärt mig att vara rädd eller cynisk.
Men college då? Åk tillbaka och avsluta filmskolan-
-för att se till att du har hängivit dig åt detta.
Om ett år av att hämta kaffe och locka skådespelerskor från deras husvagnar-
-inte dödade min lust för att göra filmer, kan inget göra det.
Jag behöver inte spendera 60 000 dollar för att ta reda på det.
Att göra filmer är...
...mitt liv.
Du måste tro att jag är den på miljonen som kommer att lyckas...
...för det gör jag.
Berättade jag någonsin om den gången-
-som din far bestämde sig för att göra tuggummi på spisen?
Säg att du skojar.
Nej. Han skulle sälja det i lokala butiker-
-och jag ska inte säga något mer än-
-att det var en klistrig röra och vi fick raka en del av ditt huvud-
-för pappa gjorde dig till kocken för jordgubbsavdelningen.
-Rakade ni mitt huvud? -En del av det. Du var fem.
Det var åttiotalet. Vi sa att det var punk.
-Det är kanon. -Men, jag bara...
Jag tar upp det för pappa hade många galna idéer-
-och jag var alltid övertygad om att det med tuggummit baserades på-
-Kalle och chokladfabriken, vilket var hans-
-favoritbok som barn. Men han vägrade att erkänna det.
Den här är lite mera subtil än dina andra livslektioner.
Dawson-
-din pappas önskedrömmar gjorde mig galen-
-men det var också en av sakerna som fick mig att bli kär i honom-
-för, liksom du-
-hade han mod nog att tro att livet kunde bli så bra-
-som man trodde det kunde vara när man var barn.
Förstår du vad jag säger?
-Vill du att jag ska passa Lily? -Ja...
...och ta sedan klivet ut från klippan.
Bara metaforiskt menat, förstås.
-Mamma. -Jag är din mor, jag kan inte hjälpa det.
Du gillade visst-
-min lilla metafor om saker som falnar.
Jag tyckte att det var coolt att det finns folk-
-som ger en priset från deras kakpaket.
Det är för att jag älskar dig.
Det är inget fel på att vara rädd.
Det är helt naturligt.
Att vara rädd är inte till någon hjälp.
Okej.
Så, hur kan jag vara till hjälp?
Du kan hämta smöret från översta hyllan i kylskåpet.
Jag menade inte någon kulinarisk övning.
Jag menade dig. Hur kan jag hjälpa dig?
Du kommer behöva nån som kan köra dig till behandlingar-
-och det kan jag göra.
Jag kan laga mat-
-spela in 60 minuter-
-och när du blir uttråkad-
-kan Jack och jag agera scenerna från Moulin Rouge för dig.
Varken Jack eller du kan ha nåt med detta att göra, Jennifer.
Detta är min egen-
-privata angelägenhet och jag kan ta hand om mig själv.
Men jag då?
Vem ska ta hand om mig?
Du är min mormor och den jag älskar mest i världen-
-och du är sjuk och det är jag som är rädd.
Jennifer, detta är ingen dödsdom.
Många människor i min ålder får-
-en omgång strålningsterapi och de lever-
-långa lyckliga liv i remission.
Då får vi prata om det.
-Jennifer... -Kan vi bara börja prata?
Jennifer, jag är inte redo att dö än.
Kom hit.
Hör du mig?
Gör du det?
Och medan min näve flög mot hans hals tänkte jag bara-
-Patrick, du är en älskare, inte en krigare.
Den sista delen var ganska uppenbar-
-och med den första delen...
Menar du delen som älskare?
Ingen chans.
Jag menade det inte bokstavligen.
Det gjorde jag, men det är inte därför som jag är här med dig.
Jag är på dansen med dig för om jag inte vore det-
-hade du varit med nån annan snubbe och det hade jag inte klarat av.
För du gillar mig?
Ja.
Snyggt tal. Lärde Pacey dig det?
Ja. Det och hur man öppnar en BH med en hand.
Prova så kommer du bara ha en hand kvar.
Om mitt minne inte sviker är jag skyldig dig en dans, ms Potter.
Du undrar nog vad jag gör här.
-Hej. -Hej.
Undertextning: Tomas Lundholm