Var der ellers andet, sir?
Mere brød, måske?
Nej, men gerne sådan en.
Og drop "sir." Det giver mig gåsehud.
Ja, sir. Undskyld.
Jeg går nu.
Hejsa.
Har du savnet mig?
Ja, men servitricen flirtede for vildt med mig, så det gik an.
Det lyder da sjovt.
-Ja, men hun var ikke min type. -Godt.
Og hvad er lige din type?
Intelligente brunetter med brune øjne.
Jeg har et spørgsmål.
Spørg løs.
Hvorfor var du så længe om at invitere mig ud?
Jeg var optaget.
Men det har jeg taget mig af nu.
Tak.
Nu vil jeg gerne skåle.
Du skal være velkommen.
For at lære hinanden at kende.
Langt bedre.
PUNKT 22 Joseph Heller
Det er jo ikke hovedbudskabet.
Jo, det er.
Yossarian må indse, han er fanget i en bindegal verden.
Men han flygter til sidst, så der er håb.
Håb for hvad?
Det aner vi ikke. Hans flugt bevidner
styrken i én mands kamp mod systemet.
Hetsons fortolkning er mere sortseende.
Det forbavser mig ikke.
Hvis du bare vil fremgylpe alt det, han sagde i timerne til eksamen,
så skaber du ikke din egen holdning.
Det gør jeg senere.
Nu skal den eksamen sidde.
Husker du ikke en vis hændelse,
sidst jeg var til eksamen?
Det er da bare løgn.
Hvad er der?
Gud straffer mig.
Her. Læs.
Efter min langvarige kamp med alkoholisme
vil den hjerteløse ledelse på universitetet
kyle mig på porten.
-Det lyder hårdt. -Ja.
Det er bare et brev fra dekanen.
Tilmeld dig sommerkurserne og bliv.
Den dekan kan hoppe i havnen.
Du gik glip af næsten et helt semester.
Hvad gør jeg?
Jeg vil være alene her i kassen hele sommeren.
I render i overmorgen?
Ufrivilligt, men jo.
Hvor skal du hen?
Ud og forhandle.
-Jeg tror ikke, det her kan forhandles. -Alt kan forhandles.
Mind mig lige om, hvorfor I er venner.
Hun reddede mig på en bar i Calcutta.
Nå, ja.
Hun har nu fat i noget, Eddie.
Vi ryger ud af kærlighedsreden i denne uge.
Og flytter ind i min bil,
som jeg har parkeret ved floden.
Det er ikke din plan.
-Det er nu min plan. -Jaså?
Jeg troede, vi skulle arbejde i Cape.
-Bo hos min søster og spare. -Ja.
Og udholde afhøringer fra din far om mine fremtidsudsigter.
Du begynder i efteråret på et prestigefyldt litteraturkurser.
Ja, i Californien.
Og skal vi flås fra hinanden om kun tre måneder,
vil jeg ikke spilde tiden på at rydde borde.
Jeg har større planer.
Og hvad indebærer de så?
Næ, nej. Lige nu skal du kun fokusere på én ting.
Efter eksamen vil alt blive afsløret, Jo.
Og kan jeg ikke vente så længe?
Det tror jeg nu nok, du kan.
Jeg kan bruge mine feminine ynder til at tvinge det ud.
Syv segl, Jo.
Godt forsøg.
Du er bare nederen.
Du bør nok ikke blande cola og koffeinpiller.
Hvorfor?
Fordi de begge er fyldt med koffein.
Ja, pladen med Queens of the Stone Age styrer. Det...
Tag nu lige en dyb vejrtrækning.
Godt. Find så en fra dit hold og lån deres noter.
Okay. Ja, vi sidder her i døgndrift. Bare ring når som helst.
Okay. Held og lykke.
-Møgdag? -Eksamen får det værste frem i folk.
Når bare du fik ham talt fra cola og koffeinpiller.
En dødelig blanding.
Ja, jeg har sandelig tjent menneskeheden.
Har du brug for noget?
Du er stadig vred?
Sig frem, Jack.
Telefonen kan ringe, og bøvl med en uduelig ekskæreste
er ikke så stort i forhold til elevers selvmordstanker.
Kan vi ikke lige holde op? Kan vi ikke snakke?
Giv mig i det mindste samme chance, du gav den fremmede fyr i røret.
Mød mig i en time. Eller bare en halv.
Måske.
Måske?
Ja. Måske.
Jeg må lige have tid til at tænke.
Fedt nok.
-Hvor længe? -Ved jeg ikke.
Jeg ringer til dig.
Eller du kan også møde mig på Hell's Kitchen i aften.
Nej, har prøve i morgen.
I morgen er fint nok.
Efter otte?
Jeg arbejder indtil ni.
Så du kommer?
Jeg tænker over det.
Okay.
Men jeg har travlt, så...
Ja, klart.
Godmorgen, d'herrer.
Jeg dyrkede sex med en smuk kvinde i aftes.
Burde ikke være sket.
Jeg er ikke i hendes liga. Jeg er da ret køn,
men ikke så køn. Og jeg er god i sengen, men ikke så god.
Hvordan kan det ske?
Nu skal I høre.
Jeg er 20 år gammel,
og jeg gør præcis det, jeg er sat i verden til.
Jeg tjener penge.
Bunkevis.
Kan slat ikke bruge dem.
Og lad os sige det, som det er. I kom her i dag, fordi I vil væk
fra den elendige bundskrabende eksistens, I har levet,
som nægtede jer det, I har krav på.
Hvis I ønsker dette, så kan I få det.
Men jeg vil sige, at I får en røvfuld på dagligt plan,
men også, at I i sidste ende vil lære,
at I vil gøre det, I blev sat i verden til, nemlig at tjene penge.
Hvis I stadig er interesseret i det forslag,
så trop op klokken ni mandag morgen.
Kommer I for sent, så træd ikke ind i min bygning.
Drej om, gå hjem og forbered jer på et liv i detailhandlen.
Vi ses.
Hej. Hvordan gik det?
Jeg har lært af den bedste.
-Kodylt. Skal vi snave? -Senere. Jeg skal børste først.
-Hvad var det? -Dét, hr. Witter...
Det er lyden af spræl i den nedre region.
Er Stepatech blevet godkendt?
Ikke helt, men aktien går op.
Okay, godt nok.
-Ring og lykønsk Roger. -Det kan du tro, chef.
Din date med Sadia i aftes. Kom du hele vejen?
Du kan jo spørge dem.
Jeg plejede at være mildt imponeret, nu har jeg ren ærefrygt.
Ikke dårligt, min ven. Ikke dårligt.
Det sagde hun også i går.
Det her er afgjort en af de bedre måder at starte dagen på.
Jeg har et par tricks til i ærmet,
men jeg ville holde det enkelt.
Jeg vil ikke sparke benene væk under dig endnu.
Jeg når dig ikke til sokkeholderne.
Jeg ved det.
To sekunder.
-Priserne presses... -Hallo?
Det er i dag, medicinalstyrelsen voterer
om Stepatechs mirakeldims.
"Dims?"
Hvordan kan du være så begejstret for noget, du kalder en dims?
Ja, undskyld, men jeg har sat en del penge i den dims.
Den kan tjene til en ny bil.
Måske endda et nyt hus.
Lige et øjeblik.
Hvordan kan nogen så ung som dig være så karrieretosset?
Jeg plejede at være besat af en masse andet.
For det meste piger.
Og med denne seneste gang fjas, vi nok bør lade forblive en saga blot,
indså jeg, at en karriere faktisk er en gavnlig besættelse.
Intet personligt.
Slet ikke.
Du er jo ikke min kæreste eller noget.
Jeg har sådan en. Og ærligt talt...
...så er de overvurderet.
Jeg er ganske enig.
Og hende den anden? Fatter ikke, hvad hun går glip af.
Igen, hun er i et tidligere liv,
og jeg har det fint med dette liv.
Og som de siger, så har jeg altid mit arbejde.
Og så er der mig.
Og der er jo dig, som er beviset på,
at Gud findes, og at Pacey J. Witter bliver favoriseret.
Hvad står "J." for?
Det kunne du lide at vide.
Skal jeg torturere dig, så skal du bare spørge.
Virkelig?
Markedet her til formiddag styres
af den fortsat styrkede dollar.
Jeg fornemmer lidt, at...
-Hvad så? Mere kaffe? -Mere kaffe?
Hvordan kan jeg drikke mere?
Vi har siddet fanget i en koffeinkur i to timer nu.
Du skulle ikke komme for sent, vel?
Det var vist sådan, min akademiske undergang startede
sidst.
Bonnie og Clyde.
Plejer han at stå for eksamen?
De har glemt min superhørelse, hr. Doling.
Og tro det eller ej, jeg nyder faktisk at være censor.
Hvis Nabokov kunne nå det, mens han var på Cornell,
kan jeg så tillade mig at være storsnudet overfor folket?
Oversat: Han får sadistisk fryd ud af at se os lide.
I løbet af de sidste to semestre har du lært at aflæse mig.
Om du så også har behersket
efterkrigstidens amerikanske litteratur, må vi se.
Jeg fik aldrig en chance for at takke ham for hans anbefaling.
-Vil du det? -Hvad er det værste, der kan ske?
Han kan være uhøflig og ubehøvlet, sige noget utilgiveligt,
og så slår du ham i ansigtet igen.
Jeg slår ham da ikke igen.
Hvad? Tror du ikke, jeg kan være den modne her?
Jeg ved godt, at du er.
Men jeg tror, du undervurderer hans umodenhed.
Det accepterer jeg ikke.
Hør... Lektor Hetson.
Hr. Doling. Hvad kan jeg hjælpe med?
Faktisk ville jeg sådan på en måde takke dig for...
...at hjælpe mig med det skolehalløj.
Du ville på en måde takke mig?
Din veltalenhed forbløffer mig.
Jeg overvejede at takke dig, men nu jeg hører din tone,
kunne jeg finde på at springe det over.
Det er jo dit speciale, ikke?
Så. Sagde jeg ikke, det her ville ske?
Han begyndte.
Sig til, når du kommer fra tredje klasse. I mellemtiden
prøver han bare at sige tak. Ét lille ord.
Et passende svar er "ingen årsag." Måske "held og lykke."
-Ja, ja. -Ja, ja?
Tag imod det, da det nok bliver det bedste.
-Ja, ja. -Fint.
Jeg er færdig her. Gider du så gå?
For alle de spontane følelser
gør mig helt fra den.
-Ja, ja. -Alle tiders. Farvel nu.
Okay. Farvel.
Dawson Leery.
Super. Stil ham igennem.
Dawson. Hvad så, du?
Hej, Pace, ikke så meget.
-Jeg har haft tænkt. -Lad mig gætte. Du er nervøs?
Nervøs? Med tusindvis af dollar på spil
på et aktiemarked, der vel nærmest
er på spanden?
Nej da. Hvem er nervøs?
Okay, hør her.
Stol på mig, så skal alt nok gå godt.
Har jeg før svigtet dig?
Svar ikke på det.
Men nej, jeg er ikke nervøs.
Men det er måske på tide at indløse.
Jeg skal indkøbe film, og jeg forstår,
det bliver min største udgift.
Det står sådan her til:
Du skal tjene penge.
Og i en fart. Så på dine vegne har jeg investeret
i et biotekselskab kaldet Stepatech.
En mirakelvaccine mod influenza skal godkendes
af medicinalstyrelsen, og det rygtes, at den er lige i skabet.
Så hvis du kan holde skansen lidt,
så bliver det besværet værd.
Det bliver forskellen mellem at lave El Mariachi og Clerks.
Okay, det er da jargon, jeg forstår.
I Clerks ånden kunne jeg lave den på kredit.
Jeg har ansøgt om kreditkort. Der kom to.
Det kaldes vist et tegn, min ven.
Måske.
Så alt er i orden her?
Jeg ved ikke.
Det hele ligner en Mamet-film.
Jeg ved ikke, men jeg stoler på dig.
-Hold mig opdateret. -Jeps. Ses.
Hvilken sadist spørger om ting såsom Lolitas tilgiftede navn,
eller hvad ugedag det var på første side af Gravity's Rainbow?
Jeg ved det ikke, Jo. Det afhænger af så meget.
-Af hvad? -Om man kendte svarene.
På begge spørgsmål.
Schiller.
-Og? -Mandag.
Så den skal bare jordes.
Ikke bare klares eller delvist jordes?
-Nej. -Nej.
Jeg beherskede
alle gådefulde fakta i Hetsons univers.
Nå? Skal vi fejre eller hvad?
Selvfølgelig.
Inkluderer det andet end bare at stå her?
Nu, jeg bestod som din læsemakker,
vil du bare videre til gaven.
Det var jo en overraskelse.
Gave-skråstreg-overraskelse.
Uanset hvad den er, er den så på vej?
Ja, det er den faktisk.
Her.
Jeg har selv pakket den ind.
Ja, det kan jeg se.
Du kan ikke lide den.
Nej, jeg...
Jeg savner ord. Du giver mig din rygsæk.
Det er ikke min.
Jeg har købt den her til dig.
Faktisk er der måske noget i den.
Du bør nok tjekke efter.
Tjekke efter?
Ja, i tilfælde af, at der er en "ekstra niveau" gave.
EUROPA FOR FEM DOLLAR OM DAGEN
Jeg er ikke med.
Hende, der altid sagde, at hun kunne være taget til Paris.
Jeg tror, det er på tide, at hun lægger vægt bag ordene.
Og jeg taler ikke kun om Paris.
Men Barcelona, Madrid, Wien eller Prag.
Hvor som helst. Ingen grænser.
Alt, du skal gøre, er bare at sige ja.
-Mener du det? -Fuldstændigt.
Hvert et øjeblik, vi skal tilbringe sammen, skal være historisk.
Bedste måde at gøre det på
er vel at opsøge historien.
Hvad siger du til det?
Du gode!
Ja!
Okay, Jack, så ses vi.
Okay, ses.
-Hej. -Hej.
Tak, fordi du kom.
Har du ventet længe?
Nej. Faktisk løb jeg på en fyr fra mit sociologi-hold.
Ja, det så jeg.
Det er ikke sådan. Det er helt uskyldigt.
Så du antyder, det andet ikke var.
Får jeg end ikke en chance?
Du har nærmest forfattet hele scenen, før du kom ind.
Jeg havde to udgaver.
Lad mig gætte. Du mener, jeg er skurken?
-Ja. -Ja.
Du holdt mig jo lidt hen.
Til den Halloween-fest, hvor vi mødtes.
Du fik mig til at tro, du var en zombie.
-Tager du det ikke alvorligt... -Det gør jeg.
Jeg har en Tom Cruise/vampyren Lestat-fantasi,
der skal opfyldes, mens jeg er ung.
Derfor slår jeg op med dig.
-Hvad? -Ja. Det skal jo gøres.
Jeg gik og narrede mig selv.
Vent lidt. Hvis du tror, jeg vil lade dig gå sådan.
Kom nu, David. Det er ikke sådan, jeg ønskede det.
Men sådan er det. Nederen, ikke? Eller ej.
Måske vil du slippe nemt, hvor det kun gør ondt på mig.
Hvorfor siger du sådan?
Jeg kom ikke, hvis jeg ønskede andet.
Du vil bevise noget for dig selv.
Bevise hvad?
Jack...
Jeg ønsker det, alle ønsker.
At betyde noget for nogen.
Måske også dig, men...
Ikke, at jeg rigtig kan se det,
for i dig ser jeg kun en,
der blot følger trummerummen,
fordi han mener, det er det rette.
Jeg ved ikke.
Jeg ved bare, at det ikke er nok for mig.
Så...
-Farvel. -Vent.
Går du bare din vej?
Hav en god sommer. Og hold nu kontakten.
Så først Prag og så Budapest?
Eller er omvendt mere logisk?
Vi kan også bare droppe Centraleuropa og blive længere i Spanien.
Nej, vi kan ikke droppe Prag.
Vi må se slottene.
Og vi skylder Kafka og Milan Kundera det.
Jeg må indføre en regel
om kun en forfatters grav per land.
Det kan da ikke fungere, vel?
Hvorfor ikke?
I Frankrig. Hvordan skal vi så vælge mellem Proust og Flaubert?
De er ikke den samme?
Kys. Så fortæller jeg ikke Hetson,
at du var så blasfemisk.
En aftale.
Men gør vi det her, er der noget, du bør vide,
jeg ikke har sagt.
Jeg ved det allerede. Du snorker.
Ud over kærligheden til litteratur,
har jeg også en stor og dyb forståelse for billedkunst.
David, Det Sixtinske Kapel, Mona Lisa? Den slags?
Nej, du slipper ikke kun med renæssancen.
Der er Picasso i Paris, Van Gogh-museet...
Okay, jeg er med.
Det, du siger, er, du vil det hele.
-Ja. -Ja.
Eller alt med måde.
Med måde?
Ja, vi bør jo nok være praktiske.
Du vil være praktisk om at løbe bort sammen?
Det er nu ikke lige så nemt, som det ser ud på tv.
Tro mig, jeg har gjort det før.
Vi kommer hjem til efteråret og starter i skole.
Helt flade.
-Og? -Og den tanke skræmmer dig ikke?
Ikke mere end tanken om ikke at tilbringe sommeren med dig.
Ikke at se dit ansigt, første gang du ser Eiffeltårnet,
London Bridge eller Plaza San Marco i Venedig.
Ingen af os har jo de store summer lige nu.
Så er vi flade. Og hvad så?
Vi starter forfra.
Genopbygger det fra bunden.
Med dig i Californien og mig her?
Ja. Og et helt livs erindringer.
Ting, der aldrig smutter, uanset hvor flade vi er.
Eddie.
Jeg siger bare...
At rejse bort sammen, selvom det virker romantisk,
så løser det ingenting, okay?
Uanset hvad, man flygter fra,
om det er omstændigheder eller geografi,
skæbnen, en anden person...
Det vil altid være der.
Hvad vil du foreslå løser de problemer?
Vil du bare ignorere muligheder, når de kommer?
Nej. Jeg forsøger bare at være praktisk.
Og hvad indebærer det?
Måske burde vi vente.
-Nedskalere lidt. -Nedskalere?
Ja, måske arbejde en måned eller to og så rejse.
Vi skal arbejde resten af vores liv.
Og vi har hele sommeren til den rejse.
Ingen siger, vi må afsted i morgen.
Jo, mig.
Hvad?
Du har ikke rigtig lyst til det her, vel?
Selvfølgelig har jeg da det.
Ja, men kun på dine vilkår.
Hvis vilkår skal jeg da rette mig efter, Eddie?
Hvis jeg skal sende mit liv ud på et sidespor bare for...
Hvad for noget? På et sidespor?
Jeg beder dig ikke sende dit liv ud på et sidespor, Joey.
Jeg snakker om en sommer.
Jeg beder dig bare tage et spring.
Tage væk med mig.
Javel. Ligesom Saul Bellow eller Vejene?
Eddie, det er bare historier. Digte.
Små stykker uvirkelighed, vi ikke skal basere livet på.
Til sidst må vi tilbage
og håndtere virkeligheden.
Hvad vil du så?
Vil du sidde her hele dit liv og vente på, verden kommer til dig?
Joey, pointen i de historier er, at folks liv
først begynder, når de træder ud i verden.
Og når man går direkte i kødet på det,
kan man måske ikke ændre verden,
men pointen er, at det ændrer en selv.
Det er det, folk mener med at blive voksen.
Så hvis vi skal være sammen,
må jeg så bare glemme alt om min hidtidige livserfaring?
Bare droppe den, jeg er?
Du er ikke bare en angst pige, der er bange for
at tage chancer.
Som frygter at elske pga. risiko eller smerte.
Det definerer dig ikke som person.
Eller måske gør det. Måske er jeg skør.
Måske har du bare forblændet mig.
Er du færdig?
Du bør nok finde et andet sted at sove i nat.
Det er et rent lighus her.
Jeg fik også en øretæve.
Okay. Vi snakkes snart.
Og hold dig fra åbne vinduer.
De skal skrabe dig op fra fortovet.
Ingen humor.
Tænk engang. Hvad er der sket?
Du kommer sent. Hvor var du?
Glem det, jeg gider ikke høre om dine eskapader.
-Jeg er deprimeret nok. -Hvad sker der?
Hvad tror du, spade?
De udstedte afgørelsen.
Gedigen afvisning.
Rich, du sagde, Stepatech var helt sikker.
Ja, og det gjorde alle andre også.
Men den mirakelmedicin har åbenbart en masse gustne bivirkninger,
som styrelsen ikke ønsker at udsætte folk for.
Rich, det er jo en katastrofe.
Fald nu ned, grønskolling.
Jeg har set værre. Jeg har tabt mere.
Kom over det. I morgen er en ny dag.
I morgen er en ny dag?
Jeg har tudet ørene fulde på min klient om Stepatech.
Pacey, grundkursus i aktier:
Biotek-aktier er tynd is, især nu om stunder.
Folk vil råbe og skrige af dig i dag,
men det er ikke din skyld. Det er bare en risiko.
Alt okay? Er du ved at knække?
Jeg har det fint.
Hør. Tag en dyb indånding og gå ind på dit kontor.
Du har nok 117 telefonopkald.
Lyt til dem, lyd bekymret, sympatisk, men vær stærk.
Og husk, de fik sig selv ud i det rod, ikke dig.
Er du med?
Smut nu. Ud og arbejd.
Nå, Potter, her er vi så igen. Tilbage, hvor vi startede.
Rådgiver. Den rådgivne.
Og du er stadig ikke nærmere at erklære et hovedfag.
Jeg ville ikke give dig den glæde, men engelsk.
Engelsk.
Jeg kan jo altid ændre det senere til marinebiologi.
Må jeg gå nu?
Har du ikke lyst til at mindes sammen med mig?
Ikke videre, nej.
Jeg har nu andet for for tiden.
Ja...
Første gang du kom ind på mit kontor.
Det var din fødselsdag, ikke?
-Min fødselsdag? -Ja.
Dagen før min fødselsdag.
-Var den god? -Fødselsdagen?
Ja.
Undskyld, jeg ikke købte noget til dig.
Ved du hvad?
Jeg ved godt, det her er vildt spændende for dig.
At minde mig om, jeg har spildt et år
og aldrig har levet op til mit akademiske potentiale.
Men...
Du har overopfyldt det.
KARAKTEROVERSIGT
Et 10-tal?
Det vil jo sige...
Med alle dine opgaver
når du op på et 7-tal for året.
En anelse over gennemsnittet.
Er det et problem?
Nej.
Det sørgelige er, at jeg nær havde givet dig 11.
Og jeg var i syv sind over det, så...
I sidste ende synes jeg, at din opgave om Punkt 22 var lidt tam.
Den var tam?
Det er jo en historie om håb, Joey.
Ham her...
Han konfronteres med det absurde i menneskets liv.
Han er rædselsslagen.
Han tager et trosspring.
Og vælger livet.
Her, side 461.
Læs den del, der er markeret.
"'De må prøve som død og helvede at fange mig.
Hvilket liv, selv om de ikke finder en?
Man vil være alene
og altid leve i fare for at blive forrådt.
Sådan lever jeg nu,
men man kan ikke bare vende ryggen til ens ansvar',
fastholdt major Danby. 'Det er et negativt træk.'
Yossarian lo med mere foragt.
'Jeg stikker ikke af fra ansvaret.
Jeg går mod det.
Det er ikke negativt at stikke af for at redde mit liv...'"
Som jeg sagde i timen, så finder mange anmeldere det stykke for sentimentalt.
En forfatter, der giver en amoralsk fortælling en morale.
Et pinligt forræderi mod hele den sorte komedie til da.
Mig selv?
Jeg har altid kunnet lide det.
Der er sådan en dejlig, håbefuld klang over det.
Kan du se min pointe?
Ja, jeg kan.
Undskyld, lød jeg færdig her?
Jeg skal være andetsteds nu. Vi kan fortsætte næste semester.
Tror du, jeg nogensinde vil se dig igen?
Nej. Tror du, at jeg vil tilmelde mig til nogen af dine hold igen?
Men jeg har brug for en rådgiver.
Og det må godt være mig?
Ja tak.
Det er mit inderste ønske at plage dig
til den dag, jeg endegyldigt forlader stedet.
Men hvis jeg aldrig ser dig igen, så er det også fint.
Hej, hej.
Så der er altså en sjæl derinde.
Og jeg som bare antog,
du var endnu en af Rich Rinaldis kælehajer.
Sadia, jeg har lige røvrendt min bedste ven.
Jeg har kvalme.
Mine andre klienter vidste, hvad de gjorde.
Men Dawson betroede mig hele sin livsopsparing,
og jeg hældte det hele ud.
-Hvordan kunne jeg lade det ske? -Den slags sker.
Sådan er livet for børsmæglere.
Det er uacceptabelt for mig.
Jeg må løse det her.
Må jeg stille dig et par spørgsmål?
-Ja, klart. -Officielt?
Okay...
Måske senere?
Ja, senere er nok noget bedre.
Tak.
Men ikke i aften.
Jeg har planer.
Kæresten?
Forlovede, faktisk.
Den forlovede?
Virkelig?
-Det bliver da bedre og bedre. -Nej.
Det er bare det her langdistanceforhold.
Det er lidt kedeligt.
Så længe det er kedeligt, så er det i orden.
Det var godt, mens det varede.
Ring, hvis du ønsker at snakke.
Ja da.
Det var så lidt. Hej.
Hej.
Enten er du lige dumpet til eksamen,
eller det gik værre i aftes, end jeg forventede.
Du ved, at jeg aldrig gik så meget op i skolen.
Det er jeg ked af.
Det er ikke din skyld.
Gik jeg mon ud med David for at bevise noget for mig selv?
Noget om hvad?
For at bevise, at jeg kunne indgå i et forhold.
Have en kæreste.
Er det noget, du føler behov for at bevise?
Ja.
Hvem vil være den fyr på 35, der bor alene
og stadig går på barer for at finde den eneste ene?
Hold dog op. Du er 20 år.
Du er ikke gammel nok til at besøge dem.
Og slet ikke som en trist single.
Siger den pige, der var på fornavn med
mange af New Yorks udsmidere.
Hør...
Jeg tror bare ikke,
at alle møder livets kærlighed som teenagere.
Eller når de er 25. Eller endda 35.
Men det betyder ikke, at man holder op med at lede og håbe.
For man vil møde vedkommende,
og så ved man det jo nok.
Du ender sammen med C.J.
David plejede at sige,
at han vidste, I holdt sammen, fordi du gav ham håb.
-Mig? -Ja.
Du gav da mig håb.
Og du har fundet nogen, der gør dig glad.
Som ikke er bøsse.
Han er lidt bøsset.
Om ikke andet på syvende klasses-maner.
Han gør mig jo glad.
Selv når det står rædsomt til.
Jeg ville dele ham med dig, hvis jeg kunne.
Tak, men ikke nødvendigt.
Hvem vi har tilbage?
Kun Dawson Leery. Vil du have ham?
Pacey, vil du have ham?
Nej. Mig holder du ikke på.
Jeg har selv en fræk date.
Jeg skammer mig.
Nu må jeg prøve at følge med min protegé.
Super, men jeg vil gerne spørge dig om noget.
Bare jeg ikke skal holde om dig.
Det lover jeg.
Hvad er der, knægt?
Jeg vil gerne vide, om du måske kan dække mig ind?
Låne mig lidt penge?
Du laver sjov, ikke?
Nej. Gid jeg gjorde, men...
Du aner ikke, hvor svært det er for mig at spørge.
Men en af mine venner kom til mig og...
Han ville fordoble sine penge, så jeg kom alt i Stepatech.
Det var snotdumt, Pacey.
Men han ville trække sig ud,
og jeg sagde, han skulle stole på mig og vente,
og han er min ældste og nærmeste barndomsven.
Jeg kan ikke bare røvrende ham.
-Det har du gjort. -Nej, jeg mener det.
Jeg vil bare give ham investeringen.
Jeg vil betale dig med dine renter.
Hvad blev der af din disponible indkomst?
Jeg har intet tilbage. Alt stod i Stepatech.
Hvad er jeg værd lige nu? 300 dollars?
Det er sjovt.
Du har så megen selvtillid,
at jeg sommetider glemmer, hvor ung og stupid du er.
Rich, jeg har brug for din hjælp, ikke en tale.
Det tror jeg, du har.
Jeg vil sige det, du burde have sagt til din lille ven.
Nej.
Og det er det?
Det er det, du siger?
Jeg kommer og ydmyger mig selv, og så nej?
Ja.
Nogle gange er du så god til dette,
jeg glemmer, du er kold.
Du arbejder for mig. Jeg er din chef.
Jeg beder dig bare om én tjeneste!
Den ene gang!
Jeg gør ikke folk tjenester, Witter.
Hvorfor? Fordi du ikke tør slippe Gordon Gekko-rutinen?
Det bliver så nemt for dig, mand. Hjælp mig!
Hjælpe dig?
Jeg gav dig et job, Witter.
En chance for at slippe fra bunden,
men du har været en skinhellig,
lille byld bagi. Sig mig lige, hvorfor jeg burde hjælpe dig?
Tag den her kuglepen.
Tag den, Witter, og skriv datoen ned.
For fra og med i dag bliver du til ikke en skid.
Du er en fiasko og en taber, og du fortjener alt, der kan...
Det er forbi, Pace.
Bare rolig.
Du er fyret. Det var jo det, du ville hele tiden.
Taber.
EUROPA FOR FEM DOLLAR OM DAGEN
Jeg tager gerne med, men jeg fatter ikke,
hvorfor man ville gøre det for fem dask.
Du får ikke engang en pint Guinness i Dublin.
Registratoren lukker om ti minutter. Det der er ikke just et kursuskatalog.
Ja, jeg ved det.
Men alle de sommerkurser er så drønkedelige, Joey.
Hvem sagde, man ikke bør tage noget, hvor man læser Beowulf?
Mig.
Ikke Woody Allen?
Vil du ikke ind på Santa Monica Junior College, så fart på.
Godt. Godt så.
Og må jeg få den bog?
Jeg skal læse til min rejse.
Hvad? Siden hvornår vil du afsted?
Siden nu.
Joey Potter, du er da fuld af små overraskelser.
Kære Joey.
Som du ved, er jeg ikke god til at tage afsked.
Men det er det her vel. En rigtig en denne gang.
For hvor meget jeg end troede, jeg ønskede, vi var sammen,
vil jeg vel endnu mere være en af den slags,
der lever hvert øjeblik af sit liv uden ubeslutsomhed og fortrydelse.
En, der forstyrrer universet
uden tanke på følgerne.
Og du er ikke en af den slags.
I det mindste ikke endnu.
Måske vil du modbevise mig en skønne dag.
Det håber jeg, men hvem ved?
Kan folk forandre sig?
Måske er vi dømt til at gentage de samme fejl igen og igen,
selvom vi prøver at lade være.
Jeg håber altid på en lykkelig slutning.
Hvor vildt er det lige?
Pas på dig selv.
Undertekst oversat af: C. H. Engelbrecht