Önskas något mer, sir?
Kanske mer bröd?
Inte mer bröd. Men jag tar en sån till.
Och du behöver inte kalla mig sir. Det är läskigt.
Ja, sir. Ursäkta.
Jag ska gå nu.
Hej.
Har du saknat mig?
Det gjorde jag, men servitrisen flörtade med mig så det var helt okej.
Det låter kul.
-Det var det, men hon är inte min typ. -Bra.
Vad är din typ?
Jag brukar föredra smarta brunetter med bruna ögon.
Kan jag fråga dig något?
Kör på.
Varför väntade du så länge med att bjuda ut mig?
Ett tag var jag upptagen på annat håll-
-men det har jag tagit hand om, jag lovar.
Tack ska du ha.
Så, utan dröjsmål vill jag föreslå en skål, om jag får.
Det får du.
Till att lära känna varandra bättre.
Mycket bättre.
MOMENT 22 JOSEPH HELLER
Men det är inte det huvudsakliga budskapet.
Jo, det är det.
Till sist måste Yossarian acceptera att han är fast i en galen värld.
Nej, men han flyr i slutet så det finns hopp.
Hopp för vad?
Det fina är att man inte vet. Hans flykt är ett bevis-
-på en mans kamp mot systemet.
Hetsons tolkning är mycket blekare.
Varför är det inte överraskande?
Om allt du ska göra på slutprovet är-
-att kräkas upp allt som han sa på lektionerna-
-utvecklar du inte ett eget tycke.
Jag ska utveckla mitt eget tycke senare.
Nu vill jag få ett A på slutprovet.
Kom ihåg att något hände senaste-
-gången jag tog ett slutprov för honom?
Detta händer inte.
Vad är det?
Gud straffar mig.
Här. Läs detta.
Efter min långa och utdragna kamp med ett missbruk-
-tänker den hjärtlösa administrationen av detta universitet-
-sparka ut mig.
-Det låter lite väl hårt. -Jag vet.
Audrey, det är bara ett brev från dekanen-
-där det står att om du tar sommarskola får du stanna.
Dekanen kan ta sig i röven.
Du missade nästan en hel termin.
Vad ska jag göra?
Ska jag vara här, ensam i den här lådan hela sommaren?
Ni åker väl om två dagar?
Inte mitt val, men jo.
Vart ska du gå?
Jag ska förhandla.
-Jag tror inte att det går att förhandla. -Allt går att förhandla.
Påminn mig igen. Du är vän med henne för att...?
Hon räddade livet på mig i en bar i Calcutta.
Visst.
Hon har en bra poäng, Eddie.
Vi kommer att sparkas ut från vårt kärleksnäste i helgen.
Då kommer vi att flytta in i min bil-
-som jag har parkerat nere vid floden.
Det är inte planen.
-Det är min plan. -Jaså?
Jag trodde att vi skulle jobba i Cape i sommar...
-...bo hos min syster och spara pengar. -Ja.
Och stå ut med påtryckningar från din far om mina bristande framtidsutsikter.
I höst påbörjar du ett prestigefyllt författarprogram.
Ja, jag vet. I Kalifornien.
Om vi ska separeras av geografin om tre korta månader-
-tänker jag inte spendera den tiden med att plocka disk.
Jag har större planer.
Vad innefattar dessa stora planer?
Nej. Just nu måste du bara fokusera på en sak.
MOMENT 22
Efter slutprovet, Jo, kommer det visa sig.
Tänk om jag inte kan vänta så länge?
Det tror jag nog.
Jag kanske får använda min kvinnliga list för att lirka ur dig det.
Mina läppar är förseglade.
Snyggt försök.
Du är sämst.
Jag är rätt säker på att du inte ska blanda Mountain Dew med No-Doz.
Varför då?
För båda innehåller mycket koffein och...
Det albumet av Queens of the Stone Age är riktigt bra. Det är ett...
Först måste du ta ett djupt andetag.
Bra. Nu ska du hitta någon i din klass, låna deras anteckningar och...
Okej, ja. Vi är här dygnet runt. Du kan ringa tillbaka när som helst, okej?
Okej. Lycka till.
-Jobbig dag? -Tentor driver ut det värsta i människor.
Det viktigaste är att du pratade ur honom-
-Mountain Dew och No-Doz.
Det kan vara en dödlig blandning.
Jag har gjort mänskligheten en stor tjänst.
Behövde du något?
Hela den här grejen med att vara arg har inte lagt sig än?
Prata fort, Jack.
Telefonen kan ringa och problemen med en oduglig expojkvän-
-kan inte jämföras med självmordsbenägna sistaårsstudenter.
Kan vi bara sluta? Kan vi bara prata?
Ge mig åtminstone samma chans som du ger en främling på telefonen.
Träffas med mig i en timme. Till och med en halvtimme.
Kanske.
Kanske?
Ja. Kanske.
Jag behöver fundera på det.
Bra. Jättebra.
-Hur mycket tid? -Jag vet inte.
Jag ringer dig.
Eller så kan vi träffas på Hell's Kitchen i kväll om du vill.
Inte i kväll, jag har tenta i morgon.
I morgon. I morgon går bra.
Kanske efter kl. 20.00?
Jag jobbar till kl. 21.00.
Så, du kommer?
Jag sa att jag ska tänka på det.
Okej.
Men jag är upptagen här, så...
Ja, visst. Jag förstår.
God morgon, mina herrar.
Jag hade sex med en vacker kvinna igår kväll.
Det borde inte ha hänt.
Hon var inte i min liga. Jag är en ganska snygg kille-
-men inte så snygg. Och jag är ganska bra i sängen, men inte så bra.
Hur händer nåt sådant?
Det ska jag säga er.
Jag är 20 år gammal-
-och gör precis vad jag sattes på denna jord för att göra.
Jag tjänar pengar.
I rask takt.
Fortare än jag kan spendera det.
Och låt oss säga sanningen.
Ni kom alla hit för att ni försöker fly-
-den tråkiga existens som ni har levt-
som har förnekat er det som rättmätigen är ert.
Om ni vill ha detta kan ni få det.
Jag är här för att säga att ni kommer att få kämpa hårt dagligen-
-men ni kommer att lära er och slutligen-
-kommer ni att göra det som ni är här för att göra, tjäna pengar.
Om någon av er är intresserade av detta förslag-
-se till att vara här kl. 09.00 på måndag.
Om ni är sena, kom inte in i byggnaden.
Vänd om, gå hem och förbered er för ett liv inom detaljhandeln.
Då ses vi senare.
Hur gick det?
Vad tror du? Jag lärde mig av de bästa.
-Vad gulligt. Vill du hångla? -Senare. Jag måste borsta tänderna.
-Vad handlar det där om? -Det, mr Witter, är...
...ljudet av blod som rusar till de nedre regionerna.
Gick Stepatech-godkännandet igenom?
Inte än, men aktierna klättrar.
Okej, det räcker.
-Ring Roger och gratulera honom. -Det ska jag, chefen.
Och dejten med Sadia igår, avslutade du affären?
Du kan väl fråga dem?
Lägg av, Witter. Jag brukade vara en aning imponerad. Nu är jag i vördnad.
Snyggt jobbat, min vän.
Det är precis vad hon sa.
Det är definitivt ett av de bättre sätten att påbörja dagen på.
Jag har några fler trick-
-men tänkte hålla det enkelt.
Jag vill inte förbluffa dig riktigt än.
Herregud, kvinna, du spelar i en annan liga.
Jag vet. Jag vet.
Vänta lite.
-Kurserna är överlag på väg... -Ursäkta.
Förlåt, men idag ska läkemedelsverket fatta beslut-
-om Stepatechs mirakel-influensa-grej.
"Grej"?
Hur kan du vara så uppspelt över något-
-som du hänvisar till som grej?
Jag vet. Förlåt, men jag har mycket pengar investerade.
Och den kommer köpa mig en ny bil.
Kanske till och med ett hus.
Vänta lite.
Hur blev någon som är så ung som du så karriärbesatt?
Jag brukade vara besatt av andra saker.
Eller, mestadels tjejer.
Men efter en flört som troligen är bäst att lämna i det förflutna-
-insåg jag att en karriär faktiskt är en mycket hälsosam besatthet.
Inget illa menat, förstås.
Ingen fara.
Det är ju inte som att du är min pojkvän eller nåt sånt.
Jag har en sådan och ärligt talat-
-är de överskattade.
Jag håller med till fullo.
Och den andra tjejen? Hon vet inte vad hon missar.
Som jag sa, hon är i ett tidigare liv-
-och jag är mycket nöjd med livet som jag har.
Och som de säger, jag har alltid jobbet.
Och sen finns det jag.
Och sen är det du, vilket är säkert bevis-
-för att det finns en gud och att Pacey J Witter-
-är hans favoritbarn.
Vad står J:et för?
Det skulle du vilja veta.
Om du ville att jag ska tortera dig Pacey, behöver du bara fråga.
Verkligen?
Marknadens agerande den här morgonen har påverkats-
-av att dollarn har fortsatt att öka.
Mot det... Och det känns som...
-Vad tycker du? Mer kaffe? -Mer kaffe?
Hur kan man dricka mer kaffe?
Vi har pluggat med ett koffeinrus i två timmar nu.
Jag ville väl inte att du skulle vara sen?
Jag vill minnas att det var såhär mitt akademiska nedfall påbörjades-
-i första taget.
Är det inte Bonnie och Clyde.
Har de inte assistenter som tentavakter?
Du har glömt min övermänskliga hörsel mr Doling.
Tro det eller ej, men jag gillar att vara tentavakt.
Om Nabokov hade tid att göra det när han var vid Cornell-
-varför skulle då jag stå över den uppgiften?
Med andra ord njuter han av-
-att se oss våndas.
Jag ser att du har lärt dig att läsa av mig över de senaste två terminerna.
Men om du har skaffat dig ett liknande grepp-
-om amerikansk litteratur i efterkrigstiden återstår att se.
Vet du, jag fick aldrig en chans att tacka honom för hans rekommendation.
-Ska du göra det nu? -Vad är det värsta som kan hända?
Han kan vara oförskämd och säga något oförlåtligt-
-och du kanske ger honom en snyting igen.
Jag tänker inte slå honom igen.
Vad? Tror du inte att jag kan vara storsint?
Jag vet att du är storsint.
Men du underskattar nog hur småsint han kan vara.
Det vägrar jag att acceptera.
Du, professor Hetson.
Mr Doling, vad kan jag hjälpa dig med?
Jag tänkte att jag kanske bara ville tacka dig för-
-att du hjälpte mig med den där skolgrejen.
Du tänkte att du kanske bara ville tacka mig?
Er vältalighet förbluffar mig.
Jag tänkte att jag kanske ville tacka dig men nu när du tar den tonen-
-tänker jag att jag kanske borde överge hela konceptet.
Det är väl din specialitet?
Ni två. Sa jag inte att detta skulle hända?
Han började.
Hör av dig när du är tillbaka från tredje klass. Samtidigt-
-försöker han bara säga tack. Ett enkelt ord.
Det lämpliga svaret är nog: "var så god." Kanske: "lycka till."
-Okej då. -Okej då?
Det blir nog det bästa du kommer att få.
-Okej då. -Bra.
Jag är klar här. Kan du vara snäll och gå nu?
För jag är rädd att alla de här spontana känsloyttringarna-
-sätter mig i obalans.
Okej då.
Bra. Adjö.
Okej. Hej då.
Dawson Leery.
Utmärkt. Koppla fram honom.
Dawson. Vad händer, mannen?
Hej, Pace, inte mycket.
-Du, jag har funderat. -Låt mig gissa. Du är nervös, va?
Nervös? Jag? Tusentals dollar på spel-
-på en aktiemarknad som, vad jag förstår, bara-
-kan beskrivas som svag över hela världen?
Nej. Vem är nervös?
Okej, men lyssna.
Lita på mig så lovar jag att allt blir bra.
Har jag någonsin svikit dig?
Svara inte på det.
Men ärligt talat, jag är inte nervös.
Men det kan vara dags att ta ut pengarna.
Jag måste köpa film och av allt att döma-
-kommer det att bli min största utgift, så...
Okej, Dawson, såhär är det.
Jag vet att du måste tjäna pengar-
-och att du måste göra det fort, så jag har investerat åt dig-
-i ett biotech-företag som heter Stepatech.
De har ett vaccin mot influensa som inväntar godkännande-
-av läkemedelsverket nu-
-och enligt ryktet är det bombsäkert.
Så, om du kan vänta några dagar till-
-lovar jag att det blir värt din tid.
Det blir som skillnaden mellan att göra Falsk mördare och Clerks.
Okej, det är åtminstone terminologi som jag förstår.
I sann anda av Clerks, kan jag ju handla på kredit.
Jag har ansökt om kreditkort och två kom idag.
Jag tror att det är vad som vanligen ses som ett tecken.
Kanske det. Kanske det.
Okej, så allt är okej?
Vad...? Jag vet inte.
Det är som taget ur en Mamet-film.
Jag vet inte vad jag pratar om men jag litar på dig.
-Håll mig underrättad. -Ja då. Vi hörs.
Vilken sorts sadist ber om saker som Lolitas giftermålsnamn-
-eller vilken veckodag det var på första sidan av "Gravitationens regnbåge"?
Jag vet inte, Jo. Det beror på, tror jag.
-På vad? -På om du kunde svaren...
...till de två frågorna.
Schiller.
-Och? -Måndag.
Vi pratar om att du fick alla rätt här.
Inte precis godkänt eller nästan fullträff?
-Nej. -Nej.
Jag hade fullständig kontroll-
-över varje obskyr fakta i Hetsons universum.
Så? Ska vi fira eller?
Självklart.
Involverar detta firande att vi gör något mer än att stå här?
Så, nu när jag inte längre är användbar som plugghjälp-
-vill du bara hoppa till presentdelen.
Men du sa ju att det var en överraskning.
Tja, du vet, present/överraskning.
Vad det än är, kommer det snart?
Ja, det gör det faktiskt.
Här.
Jag slog in det själv.
Ja, jag kan se det.
Du gillar det inte.
Nej, jag...jag...
Jag vet inte vad jag ska säga. Du ger mig din ryggsäck.
Det är inte min ryggsäck.
Jag köpte den till dig.
Vet du vad, det kan finnas någonting inuti.
Du borde nog kolla efter.
Ska jag kolla?
Ja. Ifall det kanske finns en gåva till.
EUROPA PÅ FEM DOLLAR PER DAG
Jag förstår inte.
Den tjejen som alltid berättar hur hon kunde ha åkt till Paris.
Det är nog dags att hon får leva upp till allt snack.
Och jag pratar inte bara om Paris här, Joey.
Jag pratar om Barcelona och Madrid och Wien och Prag-
-och var som helst. Möjligheterna är obegränsade.
Du behöver bara säga ja.
-Är du allvarlig? -Fullständigt.
Jag vill att varje stund tillsammans den här sommaren-
-ska bli historisk.
Och bäst sätt att göra det är-
-väl att åka dit historian finns.
Vad säger du?
Herregud!
Ja. Ja.
Okej, Jack. Vi ses där.
Okej, vi ses.
-Hej -Hej.
Tack för att du kom.
Har du väntat länge?
Nej. Jag sprang faktiskt på en kille från min sociologikurs.
Jag såg det.
Det är inte som du tror. Det är helt oskyldigt.
Då menar du att förra kvällen inte var det.
Du tänker inte ens ge mig en chans?
Det är som att du hade bestämt hur det skulle gå innan du kom in.
Jag hade två versioner.
Ska jag gissa? Du tänker använda den där jag är skurken?
-Ja. -Ja
Du lurade mig, ska du veta.
Halloween-festen där vi först träffades.
Du fick mig att tro att du var en av de odöda.
-Om du inte kan vara allvarlig... -Jag är allvarlig.
Jag har en fantasi kring Tom Cruise som vampyren Lestat-
-som jag vill uppfylla medan jag ännu är ung.
Det är därför jag gör slut med dig.
-Va? -Du vet att det måste ske.
Jag lurade bara mig själv...
Vänta lite. Om du tror att jag bara tänker låta dig gå såhär...
Lägg av, David. Det var inte såhär jag ville att det skulle gå.
Vet du vad? Det suger, va? Eller kanske inte.
Du kanske kommer undan enkelt och det bara är mitt hjärta som krossas.
Varför säger du sånt där?
Jag är här för att jag vill få det att fungera.
Du är här för att bevisa nåt för dig själv.
Vad då?
Du, Jack-
-jag vill ha samma sak som alla andra.
Jag vill betyda något för någon.
Det kanske du vill med, men...
Ärligt talat, så märks inte det av i så fall-
-för allt jag ser när jag ser på dig-
-är någon som bara gör det som förväntas-
-för att han tror att det är rätt sak att göra.
Jag vet inte.
Jag vet bara att det inte räcker för mig.
Så.
-Adjö. -Vänta.
Tänker du bara gå?
Ha en bra sommar, Jack, och håll kontakten.
Så, Prag först och sen Budapest?
Eller vore det bättre tvärtom?
Eller så skippar vi centrala Europa och stannar kvar i Spanien.
Nej vi kan inte skippa Prag.
Vi måste se borgarna.
Dessutom är vi skyldiga Kafka och Milan Kundera det.
Jag måste kanske införa en regel-
-med en gräns om en författares grav per land.
Det kommer ju aldrig någonsin att fungera.
Varför inte?
För hur ska vi kunna välja mellan Proust och Flaubert i Frankrike?
Är inte det samma kille?
Kyss mig så lovar jag att aldrig skvallra-
-om att du yttrat sådan hädelse.
Kör till.
Men om vi faktiskt gör detta finns det nåt du borde veta-
-som jag aldrig berättat.
Det vet jag redan. Du snarkar.
Förutom min kärlek för litteratur-
-har jag även en djup kärlek för bildkonst.
Vad? Som David, Sixtinska kapellet och Mona Lisa? Den sortens grej?
Nej, du kommer nog inte bara undan med renässansen.
Jag menar Picasso i Paris, Van Gogh-museet...
Okej, jag förstår.
Du menar att du vill göra allt.
-Ja! -Ja.
Allt som är rimligt.
Rimligt?
Ja. Vi borde vara lite praktiska.
Du vill vara praktisk med att vi rymmer tillsammans?
Jag menar, att rymma är inte lika lätt som det verkar på TV.
Tro mig, jag har gjort det förr.
Vi kommer tillbaka till hösten. Vi ska börja skolan.
Vi kommer vara helt luspanka.
-Och? -Är det inte skräckinjagande?
Inte mer än tanken på att spendera sommaren utan dig.
Eller att inte se ditt ansikte första gången du ser Eiffeltornet-
-eller bron i London eller Plaza San Marco i Venedig.
Det är inte som att vi har några pengar just nu.
Vi är panka. Och?
Vi börjar om.
Bygger upp på nytt.
Med dig i Kalifornien och mig här?
Ja och en livstid av minnen.
Saker som aldrig lämnar oss oavsett hur panka vi är.
Eddie.
Jag menar bara att-
-rymma tillsammans, oavsett hur romantiskt och magiskt-
-det verkar vara, löser det ingenting, okej?
Så, oavsett vad man flyr från-
-om det är omständigheter eller geografin-
-kanske ödet, någon annan...
...kommer det att vänta på en när man kommer hem.
Vad vill du föreslå för att lösa dessa problem?
Vill du bara ignorera chanserna som vi har?
Nej! Jag bara...
Jag försöker vara praktisk.
Vad betyder det egentligen?
Att vi kanske borde vänta.
-Du vet, mindre skala. -Mindre skala?
Ja, kanske jobba en månad eller två och sen åka.
Vi ska jobba i resten av våra liv.
Och vi har hela sommaren på oss att resa bort.
Ingen har sagt att vi måste åka i morgon.
Det gör jag.
Va?
Du vill egentligen inte ens göra detta, eller hur?
Det är klart att jag vill.
Men bara på dina villkor.
Men på vems villkor ska jag göra detta på, Eddie?
Om jag ska sätta mitt liv helt ur kurs för chansen...
Vad snackar du om, helt ur kurs?
Jag ber dig inte att sätta ditt liv helt ur kurs, Joey.
Jag pratar om en sommar.
Jag ber dig bara att ta en chans.
Följ med mig.
Som Saul Bellow eller På drift?
Eddie, det är bara berättelser, poesi.
Små bitar av overklighet som vi inte ska basera våra liv på.
Vi måste alltid komma tillbaka-
-och hantera den verkliga världen.
Och? Vad ska du göra?
Ska du bara sitta här i hela ditt liv och vänta på att världen kommer till dig?
För de där berättelsernas poäng, Joey, är att folks liv-
-deras riktiga liv, bara börjar när de tar klivet ut i världen.
Och när man gör det, när man stångas med det-
-kanske man kan förändra världen, kanske inte-
-men poängen är att det förändrar en själv.
Och det är vad folk pratar om när de pratar om att växa upp.
Och? Om jag vill vara med dig-
-så måste jag slänga ut alla mina tidigare livserfarenheter?
Ska jag bara sluta vara den jag är?
Den du är, Joey, är inte en liten flicka som är rädd-
-för att ta några risker.
Nån som är rädd för att älska på grund av risken för smärta.
Det definierar inte dig som person.
Eller det kanske det gör? Jag kanske är galen.
Du kanske har förblindat mig.
Är du färdig?
Du borde nog hitta ett annat ställe att sova på i natt.
Tro mig, det är som ett bårhus häromkring.
Du, jag tog en stor smäll med.
Okej. Vi hörs snart.
Och håll dig borta från öppna fönster.
Jag vill inte höra att de fick skrapa upp dig från trottoaren.
Han skrattade inte.
Det förstår jag. Vad är det som händer?
Du är sen. Var har du varit?
Glöm det. Jag vill inte höra om dina äventyr med Lois Lane.
-Jag är redan deprimerad nog. -Jag är allvarlig. Vad händer?
Vad tror du, idiot?
Läkemedelsverket gav sitt beslut i morse.
Stort, fett avslag.
Men Rich, du sa att Stepatech var bombsäkert.
Ja, det gjorde alla andra med.
Det visar sig att mirakelvaccinet har en massa sidoeffekter-
-som läkemedelsverket inte vill åsamka den amerikanska offentligheten.
Detta är en katastrof.
Lugna dig, nybörjare.
Jag har sett värre. Jag har förlorat mer.
Kom över det. Lev för att handla ännu en dag.
Lev för att handla ännu en dag?
Jag har pressat på mina klienter Stepatech i sex månader.
Grundläggande om aktiebörsen.
Aktier inom biotech är vanskliga, speciellt i dessa tider.
De kommer att skrika och skälla på dig i dag-
-men det är inte ditt fel. Det är bara en yrkesrisk.
Är du okej? Kommer du kräkas?
Nej, jag är okej.
Ta ett djupt andetag, gå tillbaka till kontoret-
-du har nog runt 100 samtal att besvara.
Lyssna på dem, var sympatisk, men stark.
Och kom ihåg: de har bara sig själva att skylla, inte dig.
Förstått?
Stick nu. Gå och jobba.
Så Potter, nu är vi här igen, där vi började.
Handledare. Student.
Och du har inte kommit närmare att välja huvudämne.
Jag ville inte ge dig tillfredställelsen, men engelska.
Engelska.
Jag kan alltid ändra det senare, till typ marinbiologi, men...
Får jag gå nu?
Har du inte lust att minnas med mig?
Inte direkt, nej.
Jag har annat att ta itu med.
Ja.
Första gången du kom in på mitt kontor här-
-det var väl din födelsedag?
-Min födelsedag? -Ja.
Dagen före min födelsedag.
-Hur var den? -Min födelsedag?
Ja.
Jag är ledsen att jag inte gav dig något.
Vet du vad?
Jag förstår att det är upprymmande för dig-
-att påminna mig om hur bortkastat det här året varit-
-och att jag aldrig riktigt levde upp till min akademiska potential.
Men...
Du levde upp till din potential.
TENTAMENSBOK A-
A minus?
Det betyder...
Tillsammans med uppsatserna från dina två terminer-
-blir hela årets betyg C+.
Strax ovan genomsnittet.
Är det ett problem?
Nej. Nej.
Det tråkiga är att jag nästan gav dig ett A.
Jag tvekade lite kring det men sen...
Slutligen tyckte jag att din uppsats om Moment 22 var lite dyster.
Du tyckte den var dyster?
Det är en berättelse om hopp, Joey.
Jag menar, denna man-
-ställd inför det absurda i mänsklighetens villkor.
Han är vettskrämd.
Han tar steget ut i det okända.
Han väljer livet.
Här, sida 461.
Läs den del som är markerad.
"De får försöka som fan för att fånga mig nu. Det kommer de.
Även om de inte hittar dig, hur kan man leva så?
Du kommer alltid vara ensam-
-och alltid i fara för svek.
Jag lever på det sättet nu.
Man kan inte vända ryggen till sina ansvar och rymma-
-insisterade major Danby. 'Det är en negativ handling. Det är eskapism.'
Yossarian skrattade med livligt förakt och skakade på huvudet.
'Jag rymmer inte från mina ansvar.
Jag flyr till dem.
Det finns inget negativt med att rymma för att rädda sitt liv.'"
Som jag sagt tidigare, många anser att det är för sentimentalt.
En författare som påtvingande-
-injicerar en morallös berättelse med en moral.
Ett genant svek mot all den mörka komedi som föranledde det.
Men jag?
Jag har alltid gillat det.
Det har en sån fin, hoppfull klang.
Förstår du vad jag menar?
Ja, det gör jag.
Ursäkta, verkade jag vara klar?
Jag har någonstans jag måste vara.
Vi fortsätter nästa termin.
Tror du att jag kommer låta dig ta en av mina kurser igen?
Nej. Tror du att jag tänker söka-
-till en av dina kurser igen?
Men jag behöver en handledare.
Och du vill ha mig?
Ja, det vill jag.
För det är min högsta önskan att få fortsätta pina dig-
-tills den dag jag äntligen lämnar denna institution.
Men om det visar sig att jag aldrig får träffa dig igen, funkar det med.
Hej då.
Så det finns en själ där inne någonstans.
Och jag som antog-
-att du bara var ännu en av Rich Rinaldis undersåtar.
Sadia, jag blåste precis min bästis.
Jag har känt mig spyfärdig hela dagen.
Mina andra klienter visste vad de gav sig in i.
Men Dawson förtrodde mig med alla sina besparingar-
-och jag pissade bort alltihop.
Hur kunde jag låta det hända?
Det händer hela tiden.
Det är så det är när man är en aktiemäklare.
Det kan jag inte acceptera.
Jag måste ordna detta.
Får jag fråga dig ett par frågor?
-Visst. -Som journalist?
Okej...
Kanske senare?
Ja, senare vore nog bättre.
Tack ska du ha.
Men inte i kväll, dock.
Jag har redan planer.
Låt mig gissa, pojkvännen?
Fästmannen, faktiskt.
Fästmannen?
Verkligen?
-Smällarna fortsätter att komma. -Nej.
Det är bara ett långdistansförhållande-
-och det är bara rätt trist, fattar du?
Okej, så länge det är trist så är allting okej.
Det var kul så länge det varade, antar jag.
Ring mig om du vill snacka.
Visst.
Var så god. Hej då.
Hej.
Antingen kuggade du en tenta-
-eller så gick det inte så bra igår som jag trodde det skulle gå.
Du vet att jag aldrig riktigt brytt mig om skolan.
Jag är ledsen.
Det är inte ditt fel.
Var jag bara tillsammans med David för att bevisa nåt för mig själv?
Något om vad?
För att bevisa att jag kunde ha ett förhållande.
Du vet, ha pojkvän.
Jag vet inte. Är det något som du kände att du behövde bevisa?
Ja.
Vem vill vara den där 35-åringen som bor ensam-
-och fortfarande går på barer för att hitta rätt person?
Lägg av. Du är 20 år gammal.
Du är inte ens tillåten att vara på de där barerna-
-inte minst att plåga dem med ditt sorgliga singeljag.
Ja, det kommer från tjejen som var bundis med-
-hälften av alla utkastare i New York.
Du...
Min poäng är att jag inte tror-
-att alla måste hitta sitt livs stora kärlek som tonåring.
Eller när de är 25. Eller ens när de är 35.
Men det betyder inte att man slutar att leta eller hoppas.
För du kommer att träffa den där personen-
-och när du gör det, vet du nog om det.
Det kommer att bli du och CJ.
David brukade säga-
-att han visste att det var ni två för att du gav honom hopp.
-Jag? -Ja.
Du gav mig hopp.
Du hittade någon som gör dig lycklig.
Någon som inte är gay.
Jo, han är lite gay-
-fast bara på det sättet som sjundeklassare använder termen.
Han gör mig lycklig.
Även när allt är hemskt.
Jag hade delat med mig av honom om jag kunde.
Tack, men det behövs inte.
Vilka har vi kvar, ms Seater?
Bara Dawson Leery. Vill du ringa honom?
Pacey, vill du ha honom?
Nej, nej. Du ska inte få sinka mig.
Jag har en het dejt i kväll.
Du satte mig på plats, Witter.
Nu måste jag jobba på att hålla jämna steg med min protegé.
Kanon. Jag vill fråga nåt innan du går.
Så länge jag inte måste krama dig medan du gråter.
Jag lovar.
Vad är det, grabben?
Jag undrar bara om du kan täcka mig?
Låna mig lite pengar?
Du skojar väl?
Nej. Det önskar jag, men...
Du har ingen aning om hur svårt det är att fråga detta, Rich-
-men en vän till mig kom till mig och-
-ville dubbla sina pengar jättefort så jag satte allt på Stepatech.
Det var korkat gjort, Pacey.
Men han ville dra sig ur-
-och jag sa nej, lita på mig och bara vänta-
-och han är min äldsta och närmsta barndomsvän.
Jag kan inte sabba det för honom, Rich.
-Det har redan hänt, Pacey. -Nej, jag menar allvar.
Jag vill bara ge tillbaka hans insats.
Sen betalar jag tillbaka med vilken ränta du vill.
Men du då? Vad hände med din inkomst?
Jag har inget kvar. Allt jag hade var i Stepatech.
Jag är värd kanske 300 dollar just nu.
Det är ganska roligt.
Du är så bra på ditt jobb, du är så självsäker-
-att jag ibland glömmer hur ung och dum du är.
Snälla, Rich, jag behöver din hjälp, inget tal nu, okej?
Det behöver du nog, faktiskt.
Jag ska säga till dig samma sak som du borde ha sagt till din vän.
Nej.
Bara sådär?
Är det allt du har att säga?
Jag förödmjukar mig själv och du säger bara nej?
Mer eller mindre, ja.
Ibland är du så bra på ditt jobb att jag-
-glömmer att du är en okänslig skit.
Du arbetar för mig. Jag är din chef. Akta tonen.
Okej, Rich, jag ber bara om en tjänst!
Bara en gång!
Jag gör inte tjänster, Witter.
Varför inte? Gud förbjude att du skulle släppa Gordon Gekko-rutinen.
Det vore så lätt för dig. Bara hjälp mig här!
Hjälpa dig?
Jag gav dig ett jobb, Witter.
Jag gav dig chansen att fly från en existens i slummen-
-och varje steg på vägen har du varit en fisförnäm-
-irritation. Varför ska jag hjälpa dig?
Ta den här pennan.
Ta den här pennan och skriv ner dagens datum.
För från och med den här dagen kommer du inte lyckas med något.
Du är en misslyckad förlorare och du förtjänar allt som kan...
Det är över nu, Pace.
Oroa dig inte.
Du är sparkad. Det var vad du ville hela tiden ändå.
Förlorare.
EUROPA PÅ FEM DOLLAR PER DAG
Jag hade gärna åkt till Europa, men jag förstår inte-
-varför man vill göra det på fem dollar per dag.
Det räcker inte ens till ett glas Guinness i Dublin.
Registreringskontoret stänger om tio minuter. Det där är ingen kurskatalog.
Jag vet.
Men alla sommarkurserna ser så trista ut, Joey.
Vem sa att man inte ska ta en kurs där man måste läsa Beowulf?
Jag.
Var det inte Woody Allen?
Skynda dig om du inte ska gå på Santa Monica Junior College.
Okej, okej.
Kan du ge mig boken?
Jag måste börja läsa inför min resa.
Va? Sen när ska du åka?
Sedan nu.
Joey Potter, du är bara full av små överraskningar.
Kära Joey-
-som du vet är jag inte bra på att ta farväl-
-men jag antar att det är vad detta är, ett riktigt denna gång.
För lika mycket som jag trodde att jag ville att vi skulle vara ihop-
-antar jag att jag snarare vill vara en av dem som-
-lever varje stund i sitt liv utan tvekan, utan ånger-
-någon som vågar rucka på universums balans-
-utan en tvekan om konsekvenserna.
Och du är inte en av de personerna.
Åtminstone inte än.
Du kanske bevisar motsatsen en dag.
Det hoppas jag, men vem vet?
Kanske kan folk inte förändras.
Vi är kanske dömda att återuppleva samma misstag om och om igen-
-oavsett hur mycket vi försöker.
Jag hoppas alltid på ett lyckligt slut.
Hur tokigt är det?
Ta hand om dig själv.
Undertextning: Tomas Lundholm