Pacey?
Luulinkin, että se olet sinä. Aioitko tulla sisään?
Unohdin, että te ette lukitse ovianne.
Tästä lähtien meidän täytyy, kun minulla on leffavehkeet täällä.
Tule sisään. Haluan näyttää jotain.
Oletko kunnossa? -Olen.
Olen.
Kävimme parin kaverin kanssa ulkona töiden jälkeen.
Olisi kiva nähdä, mitä olet saanut aikaiseksi.
Aika hullua, eikö?
Kesti ikuisuuden. Halusin varmistaa, että kaikki on täydellistä.
Mitä olet mieltä? Olet ensimmäinen, joka näkee tämän.
Tämä tekee sinusta menneissä roikkumisen kuninkaan.
Ei. Me kuvaamme täällä.
Onhan tämä ahdas, mutta keksin keinon saada kamera mahtumaan.
Kun säästän kuvauspaikoissa, voimme törsätä muissa osa-alueissa.
Niinkö? -Kyllä vain.
Otin 3 luottokorttia. Luottorajat täyttyivät päivässä.
Hankin valoja, kameroita, upeita äänilaitteita.
Vedän täysin överiksi, mutta samapa se.
Minä vain paasaan, en ole edes kysynyt, mikä toi sinut Capesideen.
Jestas. Tässä huoneessa oleminen vie minut aivan eri aikakaudelle.
Kun tulevaisuus oli vielä puhdas kangas.
Huone on ehkä palannut ajassa taaksepäin,
mutta mielestäni me olemme menneet eteenpäin hyvin.
Esteistä huolimatta selvisimme ja päädyimme tekemään, mitä halusimme.
Yhdessä vaiheessa leikittelin idealla urasta pellerodeossa,
mutta kaipa tämäkin kelpaa.
Sinusta tuli jotain. Nyt autat minuakin tulemaan joksikin.
En menisi niin pitkälle. Olisit tehnyt tämän itsekin, eikö niin?
Vaikkei sinulla olisi mitään, olisi tämä...
Et ymmärrä, mitä sanon.
Yritän kiittää sinua.
Ole hyvä sitten, mutta Dawson...
Tiesimme, että teet tämän. Tämä oli unelmasi.
Sinun piti vain kulkea muistojen polkua.
Tarvitsin sitä ja rahan päälle ymmärtävää apulaistuottajaa.
Laitan sinut lopputeksteihin.
No niin...
Olet osa tätä nyt.
Tervetuloa Hollywoodiin,
jossa ihmisillä on turhia titteleitä, vaikkeivät he kävisi kuvauksissa.
Anteeksi, mistä halusit puhua?
Siitä, että...
Sitä vain, että -
apulaistuottajanasi minulla on huolia roolituksen suhteen.
Etenkin Paceyn roolin suhteen, ne ovat suuret saappaat täytettäviksi.
Annat vallan nousta suoraan päähäsi.
Täytyy nauttia siitä, vielä kun voi.
Katso näitä kasvokuvia.
Nämä amatöörit tuskin tajuavat, mihin ovat ryhtymässä.
Eivät niin.
Jonkun pitäisi varoittaa heitä.
Kiitos.
Leikkautitko hiuksesi?
En, 10 senttiä vain putosi pois. Ihme juttu.
Se on hyvin ranskalainen.
Tule sisään. Taksi on poissa, kuten toivosi lähtemisestä.
Jenny, älä nyt.
Kiitos.
Näytät hyvältä, äiti. Et yhtä yläkaupunkilaiselta kuin ennen.
Avioero kai pukee sinua. -Ainakin paremmin kuin avioliitto.
Jennifer, avasitko oven?
Helen.
Tervehdys.
Hyvä aloitus. -Mitä teet täällä?
Jen pyysi minua tulemaan. Olin liian järkyttynyt kieltäytyäkseni.
Voin vain kuvitella.
Voinko viedä laukkuni yläkertaan? -Tottahan toki.
Tulen pian perästä ja autan asettumaan taloksi.
Selvä.
Jennifer. -Tiedän, tiedän.
Pelkäät, ettei illaksi ole tarpeeksi ruokaa, mutta hoidin asian.
Älä käytä pikapuhetekniikkaasi minuun.
Sinulla ei ollut oikeutta kutsua tuota naista tänne.
Rauhoitu ja muista, että olemme kaikki sukua.
Sanoin varta vasten, etten halua Helenin tietävän syövästäni.
Syövästä.
On oma asiani kertoa siitä omaan tahtiini,
ja sinä kehtasit mennä kertomaan hänelle.
En kertonut hänelle, mutta sinä kerrot.
Ei hän minustakaan mikään hiton Maija Poppanen ole,
mutta hän ansaitsee pysyä ajan tasalla, enkä pysty tähän yksin.
Minä rakastan sinua.
Juokseeko hän näissä todella?
En tiedä, luulisin.
Ällöttävää. Ei.
Voisitko käyttää nettipornoa, kuten normaalit ihmiset?
Onko pakko kieriä kämppikseni vaatteissa kuin joku koditon ukko?
Äitini oli oikeassa sinun suhteesi.
Tämä pröystäilevä koulu on tehnyt sinusta takakireän.
Olenko hänestä takakireä?
Minulla voi olla sinunkin kokoasi.
Nämä kelpaavat hyvin.
Olen Joey. -Se kämppis. Tapaamme vihdoin.
Voisitko perääntyä vaatteiden luota? Hitaasti. Pidä kädet näkyvillä.
Hyvä on.
Jack tuli tapaamaan dekaania.
He selvittävät, sopiiko Worthington hänelle.
Sopiiko koulu sinulle vai?
Moni tappaisi päästäkseen tänne.
Yritin päästä tänne haastatteluun koko lukioni ajan.
Sinä vain... Sopiiko se sinulle? -Alat muuttua punaiseksi.
Tämä on sinulle uutta, mutta nyt saat tuta Hollywood-jälkeläisten raivon.
Jack on kuitenkin älykäs. Etkö olekin?
Tarpeeksi älykäs tunnistaakseni,
milloin pari takakireää muijaa kyseenalaistaa kunniani.
Sinun on vaihdettava paitaa.
Ole kiltti ja mene penkomaan laukkuasi.
Joeylla ja minulla on herkkä hetki. -Katson turvallisen välimatkan päästä.
Joey. -Audrey.
Minusta tuntuu, että suuri hetki on koittamassa.
Kyllähän me vielä näemme toisiamme.
Tiedän...
Aikamme tässä huoneessa on kuitenkin ohi.
Halusin vain sanoa, että rakastan sinua, Joey Potter.
Minäkin rakastan sinua.
Niin paljon, etten voinut jättää sinua antamatta läksiäislahjaa.
Jotain yksinäisiä kesäöitä varten.
Ei sinun olisi tarvinnut. Minä en...
Sinun ei todella olisi tarvinnut.
Minä vihaan tätä rumilusta.
Tiedän! Siksi sinun onkin raahattava sitä mukanasi kaikilla matkoillasi.
Kuten minä, se vaikuttaa aluksi räikeältä ja liioittelevalta,
mutta kun antaudut sen mukavuudelle, et voi enää elää ilman sitä.
Tiedätkö, mitä olen tajunnut yhteisen aikamme myötä?
Sen, ettei minulla ole ennen ollut tyttöystävää, ei hyvää sellaista.
Eikä ketään kaltaistasi.
Voi, Joey.
No niin, Jack, mitä seuraavaksi?
Tomaatteja. Mistä lähtien olet osannut kokata?
Kuinka vaikeaa se voi olla? Osaanhan minä lukea.
Harmi, etten pääse testaamaan kulinaarisia kykyjäsi.
Sinä tulet sinne. En kohtaa äitiäni ilman sinua.
Se on itse kokkaustakin järkyttävämpää.
Miksi hän on täällä? -Koska soitin hänelle.
Pitkä juttu. Olen varma, että se käydään läpi illan mittaan.
Siksi tarvitsen moraalista tukeasi.
Eikö CJ ole moraalinen puolesi?
Tarvitsen koko kirjon poikavoimaa tänä iltana.
En halua osallistua tilaisuuteen, jossa esittelet poikaystäväsi.
Ei se ole mikään esittelytilaisuus.
Tai on, mutta se ei ole päätarkoitus.
Aivan. Kyse on enemmänkin CJ:n hyvästelyillasta,
koska hän lähtee New Yorkiin jatko-opiskelijajuttuun.
Olen varma, että meillä on vielä aikaa tuijotella toisiamme silmiin -
ja pohtia, mitä merkitsemme toisillemme.
Minun on vain hoidettava pari juttua ensin.
Papuja. Tarvitsen papuja.
POTTERIN MAJATALO
NIMETÖN DAWSON LEERY -KÄSIKIRJOITUS
Mene vain.
Täydellistä.
Kammottavaa, miten hyvin muistat yksityiskohdat.
En aio mennä kaappiin -leikkimään E. -T:tä, mutta muuten...
Täydellistä.
Nyt kun olet täällä, kaikki on kohdallaan.
Vaikutat todella voivan hyvin, Helen. -Samoin, äiti.
Teitkö jotain tukallesi?
Se on ehkä hieman harmaampi.
Jennifer on muuttanut hiustyyliään. Huomasitko?
Me puhuimme siitä jo.
Minulla on hunajaa käsissäni.
Yrittäkää te keksiä aihe, joka on hieman syväluotaavampi -
kuin nykyiset hiustyylit tai sää. Minä käyn pesemässä käteni.
Tuo oli osoitettu sinulle.
Ei sen kai pitäisi olla näin vaikeaa keksiä puhuttavaa oman äidin kanssa.
Ongelma taitaa olla juuri siinä, että pitää keksiä puhuttavaa.
Kaikki tuntuu tapahtuvan liian myöhään, eikö vain?
Miksi Jen pyysi minut tänne nyt?
Miksi olemme odottaneet näin kauan?
Olen oppinut, että on turha katua mennyttä. Sitä ei voi muuttaa.
Miksei siis eläisi loppuelämäänsä mahdollisimman miellyttävästi?
Äiti, olet pehmennyt.
En ikinä. -Ei, se on mukavaa.
Jen on tehnyt sinut onnelliseksi.
Hän vaikuttaa nuoremmalta nyt kuin mitä hän oli New Yorkissa,
kun hän juoksi kylillä kuin aikuinen.
Myrkyllinen sellainen, mutta kuitenkin aikuinen.
Jos hän olisi jäänyt sinne ja jatkanut samaa rataa,
hän olisi jyrännyt minut.
Voi, Helen. Muutos ei tapahtunut kuin taikaiskusta.
Hän tarvitsi vain kärsivällisyyttä.
Ilman pääsyä julkisiin kulkuneuvoihin.
Hauskaa.
Nyt kun hän ei tarvitse minua,
minä taidan tarvita häntä.
En tosin yhtä paljon kuin mitä minä tarvitsin sinua.
En voi ikinä hyvittää sitä sinulle.
Rakkaudesta tehtyjä tekoja ei tarvitse hyvittää.
Mitä jos minä tarvitsisin sinun apuasi ja tukeasi?
Etkö sinäkin olisi minun tukenani?
Miten voit edes kysyä tuota? Olet äitini. Totta kai.
Minun iässäni näitä asioita ei halua pitää enää itsestäänselvyyksinä.
Onko kaikki kunnossa?
Onko Jenniferillä jokin hätänä?
Jenniferilläkö? Ei toki.
Ei, Helen. Kaikki on hyvin.
Olen kai vain hieman häkellyksissäni.
Tarvitsemme lisää vettä. Käyn täyttämässä pannun.
Voi luoja.
Eksäni ryyppää keskellä päivää. Elämä ilman minua on selvästi kurjaa.
Sanoit, että hän työskentelee sille tyypille.
Tutkitaanpa tilannetta.
Hei. -Hei.
Kaikista maailman baareista päätit hoiperrella tänne.
Minä vakoilen sinua.
Hei, Jack. Miten menee?
Jos tämä on homman nimi, niin ei kovin hyvin...
Minun on käytävä kusella.
Kuulin, että lähdit joksikin aikaa. -Ei olla kiusaantuneita eksiä.
Olin kuivumassa Malibussa. -Selvä.
Näytät joka tapauksessa hyvältä. -Raitis elämä, ystäväni...
Mitä työllesi tapahtui?
Tämä ei ole vain pitkä lounastauko. Olit liian kova tyyppi siihen.
Olen uudelleenarvioinut ajankäyttöäni.
Ja niinpä aloit ryypätä vai?
Harkitsen sitä.
Harkitsetko siis maukkaan syöksykierteen aloittamista? Paras lopettaa ajoissa.
Sinusta ei ole tähän. -Olen romahtamisen parhaimmistoa.
Siitä puheen ollen... Eikö sinun pitäisi välttää tällaisia paikkoja?
En voi aina piileskellä ongelmiltani.
Sitenhän päädyin vieroitukseen alun perinkin.
Oletpa rohkea. Olet aina ollut sillä tavoin hyvä.
Olen henkilökohtainen supersankarisi, sopiiko?
Paitsi jos haluat viettää päiväsi piileskellen tällaisissa läävissä.
Miltä piileskelet, Pacey?
Piileskelen puvultani.
Siinä asuu pahuus. Pahoja asioita tapahtuu, kun se on ylläni.
Annoin ihmisten uskoa minuun hetken, mikä oli tyhmää. Nyt se kostautuu.
Tämä et ole sinä. Tämä on entinen sinä, joka nostaa rumaa päätään.
Älä nyt, Pacey.
Tunnen tällaiset hetket.
Yksi polku vie raakaan todellisuuteen, toinen mukavaan turtuneisuuteen.
Mutta tiedätkö mitä? Aamulla, kun pääsi on selvä,
ongelmasi odottavat sinua yhä.
Paitsi että sitten ne ovat suuri, märkivä haava,
ja sinä olet se ääliö, joka antoi tilanteen pahentua.
Kiitos, ettet varo sanojasi.
Eikö olekin outoa?
Tämä huone oli tapaamispaikkamme, missä keskustelimme päivän tapahtumista.
Nyt se on kuvauspaikka, enkä tiedä, mitä vuoden aikana on tapahtunut.
Niin.
Toivoin voivani kiivetä tikkaita pitkin tänne -
ja taianomaisesti korvata kadotetun ajan.
Miten se sujuu? -Ei kovin helposti.
Niinpä.
Ehkä olin poissa liian kauan.
Löydämme väliltämme puuttuvat palaset ajan kanssa.
Dawsonin ja Joeyn kadonnut vuosi.
Se ei ollut helppoa. -Mikä?
Olla juttelematta kanssasi.
Ehkä se vaikutti olleen helppoa.
Siitä tuli kai rutiinia. Taas yksi asia, mitä en tee.
Se oli kuin -
tykittäisi heroiinia tai ajaisi humalassa.
Kuulun vaarallisiin aktiviteetteihin.
Tai irtoseksi.
Pitkän aikaa sinä olit ainoa ihminen, jonka kanssa halusin olla.
Sitten sinusta jotenkin tuli ainoa yhden yön juttuni.
En tarkoittanut, että siinä kävisi niin. -Tiedän.
Tiedän.
Ehkä tässä huoneessa oleminen tekee siitä helpompaa.
Kun se on lavastettu näin. Tämä tuntuu niin tutulta,
että tuntuu järjettömältä olla juttelematta.
Joskus ne asiat, joita on kaikkein vaikein sanoa,
ovat niitä, joilla todella on väliä.
Miksi luulet, että olen vuosia yrittänyt kirjoittaa käsikirjoituksen sinusta?
Luin sen yhdeltä istumalta. -Selvä.
Toivottavasti et luule, että annoin sen sinulle, jotta lausuisit kohteliaisuuksia.
Miksi luulisin, että minun täytyy?
Aivan. Jos en saa rehellistä mielipidettä tytöltä, joka vihaa minua,
niin keneen voin enää luottaa?
Olet aina ollut pirullisen nokkela.
No tuota...
Niin.
Mutta...
Halusin sinun lukevan sen, koska...
Olet ainoa ihminen maailmassa, joka osaa sanoa, onnistuinko tällä kertaa.
Sinä aikuistuit, Dawson.
Sinä aikuistuit.
Halusin aina ajatella, että olet toivoton haaveilija -
ja että minä olin meistä se aikuinen, joka pakeni.
Minä en kuitenkaan paennut mitään.
Pääsithän sinä pois Capesidesta. Eikö se ollut suunnitelma?
En voinut paeta itseäni.
Olit oikeassa.
Paljon siitä, mitä vastaan kamppailin, oli aikuistumista.
Ymmärsin kuluneen vuoden aikana, että se on minulle vaikeaa.
Puhua seksistä, puhua jonkun kanssa lähentymisestä.
Ehkä minun ei ole tarkoitus kadottaa itseäni.
Se ei kuulu suunnitelmaan.
En tosin olisi uskonut, että sinun kadottaminenkaan kuuluu siihen.
Luulen, että joskus -
täytyy menettää toinen täysin ennen kuin tietää, mitä hän merkitsee.
Minun oli sinua ikävä, Jo.
Onnistuit tällä kertaa, Dawson.
Minun oli meitä ikävä.
Miten tapasitte Jenniferin kanssa?
Ei... Minä olen Jack, rouva Lindley. -Niin, tiedän sen.
Niin, tämä on... Tämä tässä on Jenin poikaystävä.
Anteeksi. Etkö sinä ole... -En. Minä olen se homo.
Me tapasimme pari vuotta sitten.
Et taida muistaa minua. -Aivan.
Se ei ollut kiitospäivistä paras. Olin luultavasti humalassa.
Minä ainakin olin.
Se oli vitsi. Minä pilailin.
Jen puhuu sinusta paljon hyvää. -Ei ilmeisesti kovin kuvailevasti.
Sinä ja Jack olette molemmat komeita.
Enkä minä tiedä, miltä homot näyttävät nykyään.
Kiitos?
Opiskeletko New Yorkissa? -Lähden sinne huomenna.
Soita minulle. Tunnen paljon nuoria, jotka voivat viedä sinut kaupungille.
Alakerrassani asuvilla Parkereilla on kaksi viehättävää tytärtä.
Nyt riittää. Poikaystäväni ei tarvitse tavata ketään viehättävää.
Emme me ole eroamassa. -Ai, hyvä tietää.
Minulle selvisi vasta äsken, kumpi heistä on poikaystäväsi.
Koska Jack käyttäytyy kuin poikaystävä.
Tavallaan olen hänen poikaystävänsä.
Tavallaan et ole. Emme harrasta seksiä.
Onko se ainoa ero?
Kuka jättää minut koulutuksen vuoksi huomenna?
Sinähän iloitsit puolestani. -Niin.
Mutta älä kadehdi ainoaa jäljelle jäävää ystävääni.
Olit aina hyvin suosittu. -Sitä sanottiin "antamiseksi".
Hilaa takamuksesi tänne.
Bill-setä, mitä sinä... -Hei, rauhoitu.
Minulla on kana kynittävänä tämän pimun kanssa, enkä lähde ennen sitä.
Evie! -Tunnetko hänet?
Hän on CJ:n setä, Bill. Hänellä ja isoäidillä oli sutinaa.
Sutinaako?
William, mitä sinä täällä teet?
Et voi vain jättää Bill Braxtonia -
ja olettaa hänen jäävän paikalleen makaamaan kuin koira.
Olen hieman tutkinut asioita, ja arvaa, mitä sain selville?
Olet täynnä potaskaa. -Bill.
Tämä ei ole oikea aika tai paikka tälle keskustelulle.
Siinä tuli puolet ongelmastasi.
Haluat lokeroida kaiken ajan ja paikan mukaan.
Teet itsesi siten sairaaksi ja siksi sinulla on syöpäkin.
Syöt itse itseäsi.
Äiti...
Onko se totta?
On.
Kyllä, Helen... Se on totta. En halunnut, että saat tietää näin.
En halua katsella jälleen, kun rakastamani nainen antaa periksi.
Lähetettiinkö sinut tähän maailmaan kuolemaan yksin kutimiesi kanssa -
vai lähetettiinkö sinut tänne elämään?
Et selvästi ole huomannut, etten ole yksin.
Näen kyllä, että täällä on kourallinen ihmisiä, jotka välittävät,
ja vaikka torjutkin minut, minäkin välitän.
Etkö kiitä Billiä siitä, että hän teki likaiset työt puolestasi?
Aivan. Kiitos, Jennifer. Aioinkin juuri tehdä niin.
Eikö kukaan muu tiennyt? -Ei, Bill, kukaan muu ei tiennyt.
Se selittää tyttäreni kasvoille levinneen järkytyksen.
Minun on myönnettävä, että minäkin olen aika järkyttynyt.
Mitä tämä on? Etkö aikonut kertoa minulle?
Ei ollut Jenniferin velvollisuus kertoa sinulle.
Se oli minun velvollisuuteni. Anteeksi.
Tämänkö takia soitit minulle?
Kyllä. Mummi kertoi, että hänellä on rintasyöpä -
ja minusta tuntui kuin koko maailma olisi sulanut.
Päässäni pyöri kuitenkin tuhansia kysymyksiä.
Miten pidän hänestä huolta? Kuinka paljon meillä on aikaa?
Bill, olet oikeassa.
Mummi, et voi yrittää olla kalliomme tässä asiassa,
sillä se ei tee sinua yhtään onnellisemmaksi tai terveemmäksi,
eikä se helpota elämääsi yhtään.
Minusta parasta, mitä voit tehdä, on olla perheesi parissa.
Olen kovin pahoillani.
Mitä voin tehdä?
Hassua, että kysyt,
sillä tämä avaa meille mielenkiintoisen tilaisuuden.
Tilaisuuden mihin?
Tilaisuuden muuttaa New Yorkiin äidin luo.
En halua edes tapella tai jutella siitä. Haluan vain, että se sopii.
Helen, en voisi kuvitellakaan, että vaivaisin...
Ei siitä ole kyse.
Hän asuu viiden minuutin matkan päässä maan parhaasta sairaalasta.
Siitä tuskin on vaivaa.
Mutta minä... -Ei.
Äiti, kyllä se sopii.
Hän on oikeassa.
En huomannut, kuinka myöhä jo on.
Et kai arvellut viettäväsi koko iltapäivää jutellen?
Kutsutaan sitä mukavaksi yllätykseksi. -Minulla on yhä yksi iso ongelma.
Mikä? -Sama, joka minulla on ollut aina.
Minun pitää löytää joku esittämään sinua.
Pacey.
En tiennyt, että olit kotona.
En suunnitellut tulevani tänne, mutta minun on puhuttava kanssasi.
Sopiiko se, Dawson? -Totta kai.
Me näemme kai huomenna sitten.
Sovittu. -Hyvä.
Jo, jää sinäkin vielä hetkeksi. Kuulet tämän joskus kuitenkin.
Mitä nyt? Oletko kunnossa?
Meistä oli juuri tulossa ystäviä jälleen. Sääli pilata se.
Mistä oikein puhut? Mikä sen pilaisi?
Raha. Raha pilaa sen.
Mitä tapahtui?
Niitä ei enää ole. Sinun, minun tai asiakkaitteni rahoja ei enää ole.
Miten niin ei ole?
Se oli koko omaisuuteni. -Tiedän sen.
Minä todella uskoin, että Stepatech menestyy.
Aivan. Miksi muuten et olisi totellut, kun käskin myydä osakkeet?
Yritin toimia oikein. -Hitto, Pacey, tämä...
Yrität aina toimia oikein. Haluat aina olla sankari niin kovin,
ettet koskaan hahmota koko kuvaa.
Pyysit apua unelmasi kanssa, koska ajattelit,
että voisin auttaa toteuttamaan sen.
Silti tässäkin on lopulta kyse siitä, että minä petin sinut taas.
Pysytään nyt vain aiheessa.
Voimme ratkaista ongelman menemällä sisälle ja yrittämällä rauhoittua.
Puhutaan siitä.
Tästä puhuminen ei auta mitään.
Mitä tarkoitat? -Hän tarkoittaa, ettei kyse ole rahasta.
Hyvä on. Puhutaan siitä, mitä täällä todella tapahtuu.
Minusta on turha raahata ylimääräistä painolastia menneisyydestä -
vain hetken täytteeksi. Pidetään yksi asia mielessä.
Tässä Dawsonin ja sinun välisessä asiassa on kyse liiketoimista.
Meidän pitää muistaa pitää se sellaisena.
Hän on oikeassa. Se on meidän välisemme liiketoimi.
Emme ole olleet parhaita ystäviä enää pitkään aikaan.
Emme todellakaan ole.
Haluatko tietää, miksi emme ole ystäviä?
Emme siksi, mitä Joeyn kanssa tapahtui, vaikka se mullisti maailmani.
Vaan siksi, että sinä päivänä tajusin, ettet ole ollut ystäväni -
luultavasti pitkään aikaan. Hetkenä, jona teit meistä kilpailijoita...
Minäkö tein meistä kilpailijoita? Kirjoitat historiaa uusiksi.
Muistan, kun paras ystäväni käänsi selkänsä minulle.
Jos et olisi asettanut meitä vastakkain,
olisit huomannut, ettemme ole erilaisia.
Säästä saarnasi. Et saa minua vakuuttuneeksi siitä, että maailmamme -
olisivat lainkaan samanlaisia.
Olet vihainen, koska pakenin omastani.
Vai pakenit omastasi? Raatamalla työssä, joka ei kiinnosta sinua?
Tienasit rahaa. Onneksi olkoon. Teit meihin vaikutuksen.
Kuinka kehtaat? Et tiedä minusta mitään.
Olin hyvä työssäni.
Miksi menetin rahani? -Elämä on sellaista!
Se ei ollut minun valintani!
Olen menettänyt kaiken! Mitä oikein haluat minusta?
Tekeekö tämä sinut onnelliseksi? Kun olet taas meistä parempi?
Tykkäsit aina pitää ohjia käsissäsi.
Tätäkö sinä halusit? Onko kaikki nyt oikein?
Et halua tuntea minua, Pace.
Hylkäsit minut kauan sitten.
Niinkö? Silloinko, kun olimme parhaat ystävät?
Kun olimme veljeksiä?
Olinko aina jossain joka kerta, kun soitit viimeisen 3 vuoden aikana?
Voisitteko jo lopettaa?
En voi enää seistä tässä ja kuunnella teitä.
En hävinnyt rahojasi tahallani.
En tiennyt, että siinä kävisi niin.
Olen pahoillani.
Niin minäkin.
Tämä...
Tämä oli valtava virhe alusta asti.
Selvä.
Oletko kunnossa?
Ei sinun tarvitse. -Tarvitse mitä?
Istua täällä kanssani. Haluaisit olla sisällä Dawsonin kanssa.
Menepä siis auttamaan häntä nuolemaan haavojaan.
Asiat eivät taida ikinä muuttua täällä.
Eivät niin. Nämä ovat kohtalon meille antamat roolit.
Ei. Nämä ovat valitsemamme roolit.
Katso nyt meitä istumassa täällä,
sen saman talon edessä, jossa olemme viettäneet vuosia.
Olemme aiempien versioittemme haamuja.
Totta puhuen en usko, että kukaan muistaa, mistä on vihainen.
Enpä olisi siitä niin varma.
Jos haluaisin palata tuohon taloon, olisin tehnyt sen jo kauan sitten.
Etkö vieläkään tunne minua?
En halua, että istut täällä säälimässä minua.
En sääli sinua. Tunnen tuskasi, Pacey.
Etkö ikinä erota niitä toisistaan? -En tiedä.
En tiedä, koska meillä on ollut hämmentävä suhde.
Etenkin viime aikoina.
Hyvä on.
Ihan sama, kuinka paljon rakastan sinua tai kuinka kauan olen luonasi,
sinä muistat aina vain ne hetket, joina lähden.
Sallittakoon se minulle, sillä ne hetket ovat olleet elämäni tuskallisimpia.
Se johtuu siitä, että kerjäät niitä. Anteeksi vain, mutta niin se on.
Pelkäät pahinta niin paljon,
että et edes huomaa niitä hetkiä, joina sinua rakastetaan.
Ja sinua rakastetaan paljon.
Niin...
Kaikella kunnioituksella...
Paras ystäväni käänsi juuri minulle selkänsä.
Se ei edes ole pahinta. Pahinta on se,
ettei hän ole tuntenut minua kolmeen vuoteen. Selvitä se minulle.
Vieläkö olen kaveri, jolla on tukijoukkoja?
Vierelläsi istuu nytkin yksi, mutta eihän se tietenkään riitä.
Ei ennen kuin annat sen riittää. -Missä maailmassa olet minun?
Vaikka en sovikaan sille paikalle, mille haluaisit,
ei se tarkoita, etteikö minulle olisi paikkaa.
Vai tarkoittaako?
Joey, tämä ei ole sinun taistelusi. -Totta.
Olet oikeassa. Tämä ei ole minun taisteluni.
Se on nimittäin ollut ohi jo pitkään.
On sinun vastuullasi korjata tämä.
En tiedä, miten sen tekisin.
Sinun on keksittävä jotain.
Se kummituksissa onkin jännää.
Ne eivät lähde ennen kuin saavat tekemättömiltä asioilta rauhan.
Pikkumainen kinastelu siitä, milloin aioit kertoa minulle,
ei kai tule kuuloonkaan.
Älä nyt. Tiedät, että tykkään surkutella menneitä.
Sinun on vain ymmärrettävä,
että sinä ja mummi olette kutakuinkin ainoa perheeni.
Tiedän.
Muistatko, kun kerran tulin teille mummin heitettyä minut ulos?
Miten voisin unohtaa? Sinusta tuli sinä päivänä homoemoni.
Olemme samaa perhettä. Se ei muutu miksikään.
En anna teille ikinä anteeksi, jos itketätte minua tänään.
Olen hyvin pahoillani.
Turha sinun on minua sääliä. Usko minuun.
Sitä minä tarvitsen.
Lupaan tulla katsomaan teitä aina tilaisuuden tullen.
Se ei ole tarpeen. -Selvä.
Et kai usko, että Jennifer ja minä jätämme sinut kyseenalaisiin ympyröihisi?
Mistä puhut? -Mitä?
Tyttäreni asuu liian isossa talossa, jonka hän sai avioerossa,
ja mielestäni tarvitsemme miehen taloon.
Sinun pitää tosin jakaa huone Jenniferin kanssa...
En minä voi vain pakata kamojani ja jättää tätä paikkaa.
Minulla on juttuja meneillään.
Mitä edes tekisin? Eläisin teidän kahden siivellä loppuelämäni?
Et todellakaan. Saisit ansaita ylläpitosi.
Mikä sinua täällä pidättelee? -Niin, mikä?
Viimeisten tietojen mukaan et ole kiintynyt Bostoniin.
Voit olla apaattinen opiskelija missä vain, ja nykyinen koulusi on surkea.
Niin onkin.
Siksi sanoinkin, että meidän olisi pitänyt mennä New Yorkiin.
Niin juuri. Olet sanonut sitä alusta asti.
Miten on? -Suostu nyt.
Tämä kaupunki ei osaa arvostaa upeaa homouttasi.
Mitä sanot? -Mitäkö sanon?
Mitäpä voisin sanoa?
Miten voisin kieltäytyä elämästä kämppiksinäni kolme sukupolvea hulluja?
Niin minä sanon.
Oletko valmis? -Olen.
Älä sano mitään outoa lapsuudestani tai mitään sellaista.
Jos aion myydä sinut, on minun käytettävä sinua jotenkin hyväkseni.
Nouse jo lavalle. -Hyvä on.
Seuraavana on vuorossa tyttö, joka on minulle hyvin läheinen.
Tai ainakin makuuhuoneeni ikkunan läpi katsottuna.
Jos minun olisi oltava nainen, olisin Audrey Liddell.
Hän on kovin tuntemani blondi. Kädet yhteen.
Hyvä. -Audrey!
Hoida homma. -Anna palaa.
Kiitos.
Tekstityksen käännös: Kimmo Veikkanen