Känslor har ett oförklarligt sätt-
-att dyka upp i det undermedvetna och i omedvetet beteende.
Din verbala dekonstruktion av tonårsångest är utdaterad.
Det pågår inget mellan mig och Petey. Han är bara en vän.
Din bäste vän, dessutom.
Jag har inga undermedvetna avsikter när det gäller honom.
Bara din vän, va?
Ja, det stämmer.
Klart slut. Slut på meningen och den post-moderna utläggningen.
Kan vi sova nu?
Är Petey din vän på samma sätt som du och jag bara är vänner?
Ja.
Självklart.
Det var det jag var rädd för.
PRODUCENT DAWSON LEERY
Tack och lov att det är över.
Var försiktig, boknisse.
Kolla här. Det här blir kul.
Åter till det intelligenta livet.
Den där serien är som dålig flygplansmat.
Tonårsöverdrifterna är svårsmälta.
Och författarna måste sitta med en ordbok-
-och leta efter fyrstaviga sätt att misshandla språket.
-Jag tittar bara för att tortera dig. -Jaså? Det funkar.
Vem pratar som Colby?
Han är som en muterad språklärare och psykiater.
Alla kan inte vara litterära snobbar som du.
Du borde läsa skiten jag redigerar.
Du redigerar mina grejer.
Förutom dina grejer.
Ledsen, jag måste bli klar med den här-
-och jag har två till efteråt.
-Gå och skriv en bok eller nåt. -Jag kan inte.
Den där serien har förintat några nödvändiga hjärnceller.
Lägg ner det.
Vad spelar det för roll om jag gillar en tonårssåpa?
Det skrämmer mig hur besatt du är av den.
Varje onsdag klockan 20.00 passerar du genom en tonårsportal.
Jag har en känslomässig länk till den som du inte skulle förstå.
Kommer Sam och Colby att bli ihop?
Kommer Sam att välja Petey eller Colby?
Svaren får vi nästa vecka när skräpet fortsätter-
-ända till syndikeringen.
Jag tror att du undermedvetet gillar serien lika mycket som jag.
Du låter precis som den obeslutsamma Sam.
Hur vågar du?
Tycker du verkligen jag låter som henne?
Vi måste dubba över Colbys monolog. Han mumlar för mycket.
Glöm inte kanalens anteckningar.
"Onanera" är inte acceptabelt i dialog.
-Det är en klinisk term. -De föreslog "ruska tuppen".
-"Ruska tuppen"? -Du måste prata med Ben idag.
Han vet inte att hans karaktär kommer ut ur garderoben.
Efter lunch. Jag måste prata med författarna.
De är själsfränder. De måste bli ihop till slut.
Inte i första säsongen. Vart kan vi ta vägen efter det?
-Vad pratar vi om? -Det eviga dilemmat.
Blir Sam ihop med Petey eller själsfränden Colby-
-i säsongens cliffhanger?
Om hon väljer Petey blir tittarna överraskade.
Överraskade, inte nöjda.
Colby är Sams själsfrände.
-Det är ödet. -Serien handlar om att bryta mot reglerna.
Låt oss strunta i det här med ödet.
Dawson, vad tycker du?
Jag tror att ni har någonting här.
Jag måste sluta. Här kommer han.
Jag hämtade din bröllopskostym. Den hänger på din dörr.
Glöm inte att bilen kommer och hämtar dig...
-...för flyget i morgon vid lunchtid. -Just det.
Och Rebecca ringde om middagen.
Boka om den igen. Ge mig inte den där blicken.
-Vilken blick? -Jag är en schysst kille.
Jag är sen till klipprummet.
Någon har visst bråttom idag.
Sheriff Doug. Jag är ledsen.
Jag är sen till lektionen.
Jag har inget annat val än att ge dig en prick i registret.
Jag har redan en massa prickar på mitt körkort.
Finns det något jag kan göra-
-för att få dig att tänka om?
Jag påminner dig, mr McPhee-
-att det är ett allvarligt brott att muta en polis.
Jag hoppades bara att jag...
...kunde be dig om lite sympati?
Okej, du kommer undan med en varning den här gången.
-Tack, älskling. -Nej, du får aldrig kalla mig "älskling".
-Det är en övergiven väg, polaren. -Kalla mig inte "polaren" heller.
-Okej, middag ikväll? -Jag lagar mat hemma hos mig.
Fint. Jag tar med handklovarna.
Jag skämtar.
-Vi ses. -Ja, vi ses.
Jack.
-Sakta ner. -Det ska bli.
Okej.
VÄLKOMMEN TILL CAPESIDE
Jag tar hand om det, mr Witter. Det är du som är chef.
Jag försökte bara hjälpa till. Det var fullt idag.
Det är en bra sak.
Ja, sex månaders framgång. Man kan inte klaga.
Där är du ju, Pacey.
Jag har dina nya menyer med dina revisioner.
Utmärkt, jag ville se dem.
Corey, jag är på kontoret om någon söker mig.
-Okej. -Ska vi gå?
Vi måste komma på nåt bättre.
Det här är tredje gången du designar om min meny.
Jag tror inte någon misstänker något.
Jag är inte direkt osynlig i Capeside nu för tiden.
Någon misstänker säkert något.
Så länge det inte är min man.
"Vi två pojkar håller varandra, den ene om den andre.
Upp och ner för vägarna, norrut, söderut på upptäcktsfärd."
Mr Hampton.
-Något på tok? -Måste jag fortsätta läsa?
-Dikten är inte över. -Ta inte illa upp, mr McPhee.
Men dikten handlar om två killar.
Det är en bögdikt.
Jag visste inte att dikter hade sexuell läggning.
Det var sådana här bögdikter som gjorde att Whitman fick sparken.
Han var utstött större delen av livet.
Han brydde sig inte. Han var patriot.
Han älskade friheten landet stod för och hyllade den amerikanska andan-
-närhelst han fick chansen.
Och här är vi nu, 150 år senare, och vi hånar honom fortfarande.
Er läxa över helgen är att hitta ett sätt att säga-
-med poesi vad ni är rädda för att säga.
Skriv om någonting ni är rädda för.
Vi kommer att läsa dem högt för varandra.
Så jag hoppas ni behandlar varandra-
-bättre än ni behandlade mr Whitman idag. Trevlig helg.
-Hej. -Hej.
Låt mig se min guddotter.
Hej, älskling.
Herregud.
-Hon är så fin. Du också. -Hej, raring.
-Det är härligt att se dig. -Detsamma.
Det var för länge sedan.
Jag såg lite av din föreställning. Capeside har äntligen en bra lärare.
Bra lärare är tidigare elever som vill radera-
-det som gick fel när de gick i high school.
Kan du radera mina minnen också?
Det skulle kräva en livstid på ett nunnekloster.
Så vad har du för planer ikväll?
Jag ska äta middag med sheriffen, men vill du ta en drink senare?
Visst. Ni är redan som ett gift par efter sex månader ihop.
Plus att vi låtsas att vi inte känner varandra-
-när vi passerar varandra på gatan.
-Fortfarande? -Ja, vad kan jag säga?
Han är ett nojigt missfoster.
Men han är mitt nojiga missfoster.
-Bor du på Potters hotell? -Jag väntar där på ditt samtal.
Nu går vi, innan jag kommer försent.
Okej, förlåt.
Det är trevligt att se dig.
Du är här.
Titta på dig. Du blir stiligare varje gång vi ses.
Jag ser hemsk ut. Jag har åldrats tio år på nio månader.
Det klär dig.
-Så hur var resan? -Den var okej.
Jag har fem scener att skriva ikväll.
Säsongsfinalen ska filmas om en vecka, och jag har inget slut.
-Men i övrigt... -Jag är så glad att du är här.
Skulle jag missa min mammas bröllop? Inte en chans.
-Dawson. -Lily.
Du har blivit lång.
Jag fick precis Annie Hall på DVD.
-Vill du titta på den med mig? -Visst, sätt på den.
Annie Hall?
Greg. Ledsen att störa när ni äter, men tack för att ni kom tillbaka.
Ursäkta mig. Jag söker Pacey Witter.
-Joey Potter, det var som tusan. -Hej.
-Jösses vad du är tung, kvinna. -Passa dig, Witter.
Jag skämtar. De sa att du inte kunde komma.
Lång historia.
Allihopa! Det här är Josephine Potter,
-officiell stadsalumn och kvalitetsvara från Capeside.
Ge henne ett varmt välkomnande, okej?
Är allt det här ditt, Pacey?
Mitt, bankens och ett antal familjemedlemmars. Är du hungrig?
Jag är utsvulten.
Jag måste krama dig igen.
Det är härligt att se dig.
Detsamma.
Det var alldeles för länge sedan, Jo.
Hej.
-Hej. -Hej.
Hejsan, sötnos.
-Kom hit. -Hur är läget?
-Det är kul att se dig. -Dig med.
-Hur mår du? -Toppen.
Snygging.
Okej, för att hylla det här enastående tillfället-
-är baren öppen för alla!
Hur är läget, kompis?
Jack, kommer du ihåg när jag målade dig naken?
-Du blev upphetsad och fick... -Vänta lite!
-Det var mer än jag bad om. -Sak samma.
Det var inte menat. Dessutom hade Dawson-
-dödat mig för att jag tog hans själsfrände.
Har någon pratat med Audrey?
Audrey sjunger backup åt John Mayer.
Hon turnerar i Europa-
-och har en pojkvän hon kallar sin "anti-Pacey".
Han är dödstrist och väldigt rar, eller någonting.
Och väldigt rar, till skillnad från den verklige Pacey?
Och det kommer från mitt ex, dessutom.
Pacey, tack för att du öppnade det här stället igen.
-Jag saknade det mer än jag trodde. -Ingen orsak.
Om din pappa inte hade bränt ner det hade det varit ditt fortfarande.
Fint, Pacey.
Jag kunde inte skriva sånt om jag försökte.
-Hur länge sedan är det? -Inte länge nog, tydligen.
Dawson, minns du när jag gav tillbaka din oskuld?
-Va? -Okej, på tal om det...
...så kanske vi borde dra oss tillbaka.
Ni kan inte gå nu, det blev precis intressant.
-Hon kan avslöja för mycket. -Jösses.
-Jag ger dig lift. -Förlåt mig.
Åh, nej.
Nu går vi.
Kommer ni ihåg när min kille gjorde mig gravid-
-och lämnade mig ensam med barnet?
-Okej, vi ses på bröllopet. -Vänta lite, en sak till.
Ni är de bästa vännerna jag har haft. Jag älskar er så mycket.
Det var allt. God natt.
-Vi ses. -God natt.
God natt.
Det var det. Ut ur min restaurang.
Jag måste städa.
-Behöver ni lift? -Jag tänker gå.
-Jag kan köra dig. -Det är okej, det ligger i närheten.
-Jag kan nyktra till på vägen. -Okej.
God natt, Dawson.
-Tack, Pace. -Alltid ett nöje, raring.
-Gå försiktigt. -Det ska jag.
Hej då, pojkar.
-Den där kvinnan är otrolig. -Ja.
Flickan du gav rollen i din serie går inte upp emot henne.
Jag vet. Men Petey var perfekt.
Ja, han har en viss charm, antar jag.
Jösses.
Allting har förändrats. Du har förändrats.
Ja, det blir så i livet.
Är du lycklig?
Är du lycklig med allt som har hänt?
Standardsvaret är "ja".
Annars skulle jag låta som en grinig Hollywood-fjant.
Ja, men du pratar med mig nu.
Ärligt talat har jag inte tänkt på saken.
Du?
Du känner mig. Jag skulle vara eländig om jag var lycklig.
Du behöver inte hjälpa mig. Det är mitt jobb.
-Det är kul att se dig, Dawson. -Dig med.
-Vi ses på bröllopet. -Okej.
Välkommen hem.
Jag tror inte det här ingår i gudfaderns jobb.
Det är okej.
-Det går bra. -Är hon alltid så ledsen utan kläder?
-Vad är det här? -De är mormors.
Jag har dem med mig ifall hon glömmer dem.
Jag visste inte att hon tog smärtstillande. Hon ser frisk ut.
Skenet bedrar på det viset.
Det är okej.
Sådär.
Undrar du ibland om du kunde överleva utan henne?
-Kunde du göra det här ensam? -Jag brukade inte tro det.
Men jag känner inte så längre.
Det är underbart att vara förälder.
Jag kan inte programmera min video, men jag kan ta hand om ett barn.
Du har förändrats mest.
Av oss alla.
Om jag har det är det inte tack vare mig. Amy förändrade mig.
Jag hänger bara med.
Vad gör jag här?
Skulle en sund homosexuell man återvända till förorten?
Jack.
Jag tror inte det handlar om Capeside. Jag tror att du...
...är frustrerad på Doug.
Jag vet. Det känns som att vara tillbaka i garderoben.
Men det är inte ens min egen garderob.
-Du måste ge honom lite tid. -Varför skulle jag?
Det är inte mitt fel att min pojkvän lever på stenåldern.
Jag vet, men han är så rädd.
-Vad har han att vara rädd för? -Verkligheten.
Den skrämmer oss alla. Du har rätt, jag har förändrats.
Men jag stretade emot.
Om du tror att något i världen-
-är enklare att uppnå så tar du fel.
Dina kloka superkrafter har vuxit sedan du blev mamma.
Jag måste nog köpa en mantel åt dig snart.
Du kan bli min partner.
Min Robin.
När du vill.
-Du skrämde livet ur mig. -Det är inte lika enkelt som förr.
Jag kan ha brutit någonting.
-Vad gör du här? -Jag var på väg till hotellet...
...och bestämde mig för att gå vidare.
Jag har inte varit hemma på så länge, och...
Såg du att de har McDonald's här nu?
Vi har blivit invaderade, Dawson.
Det fattas bara en Old Navy-butik, sedan är vi förintade.
-Är du okej? -Ja, jag mår bra.
Så jag...
Jag gick vidare, och...
Det var för sent för att ringa på-
-så jag tänkte: "Varför inte?"
-Sov du? Jag kan gå. -Nej.
Vi fick inte mycket tid i enrum.
Jag har så mycket att fråga om dig och New York-
-och allting.
Det där gjorde ont.
-Vi ses, chefen. -God natt.
God natt.
Ledsen, vi har stängt för ikväll.
Jag antar att du vet varför jag är här.
Det är en gissning, men...
För att jag låg med din fru?
Okej, jag ska göra det enkelt.
Jag förtjänar det.
Jag har druckit lite ikväll-
-så du kan nog klå upp mig själv.
Vad är det för kul med det?
Jag träffade Christopher när jag korrekturläste hans bok.
Det var innan jag blev redaktör.
-Okej. -Och vi grälade...
...så naturligtvis började vi dejta varandra och vi har grälat sedan dess.
Är det seriöst?
Vi har definitivt kommit till punkten då vi måste avgöra om det är det.
Jag vet inte hur det kommer att bli.
Och du? Har du något på gång i Los Angeles?
Jag är 100 procent hängiven till min serie.
-Och inget annat. -Tja...
...idag, ja.
Det kommer inte alltid att vara så, Dawson.
Jag klagar inte, men...
...ibland undrar jag...
...vad jag håller på med.
Jag ville bli som Spielberg.
Drömmar är inte perfekta, Dawson.
De går i uppfyllelse, men inte gratis.
-Fint sagt. -En berömd person sa det.
Jag är bara så trött.
-Jag ska gå och låta dig sova. -Nej, jag menade i allmänhet.
Jag borde gå ändå. Det är sent.
Vi har ett bröllop i morgon.
Okej, jag kör hem dig.
Nej, förresten, det ska jag inte. Gå och lägg dig.
Va?
Du kan rutinen. Din sida, min sida.
Lägg dig ner och sov.
Skämtar du? Det kan jag inte.
Du har redan klättrat in genom fönstret.
Det är inte mer än rätt.
Ingen har några begär eller döljer sina känslor-
-så sov bara för sömnens skull.
Kör för det.
Vi är vuxna.
God natt, Dawson.
God natt, Joey.
Vi har gått igenom så mycket, Dawson.
Både bra och dåliga tider.
När jag älskade dig älskade du Jen.
När du älskade mig ville jag vara ensam.
Så jag lämnade dig för Jack, som insåg att han var gay.
Och sedan övertygade jag dig att anmäla din far för langning.
Du ville aldrig prata med mig igen.
Men det gjorde jag.
Jag erbjöd mig själv till dig på festen efter båtkraschen.
Och jag avböjde-
-av någon anledning.
Så du föll för Pacey.
Och flera år gick förbi, och här är vi nu-
-och säger ja till varandra.
Så som det borde vara.
Det kunde inte vara annorlunda för två själsfränder.
Så jag säger "ja".
Jag också.
Bryt!
VI SES SENARE JOEY
Jag bokade ett rum åt oss nästa helg vid Stonybrook Lodge.
Jag tänkte vi kunde gå ut och vandra, cykla-
-och göra andra aktiviteter.
-Ja. -Du ser inte så glad ut.
Tror du att vi behöver det just nu?
En helg till utanför Capeside?
Ledsen att jag planerade någonting fint.
Nej, jag uppskattar det.
Men jag skulle gilla mer om vi umgicks här.
Du visste när vi började umgås-
-att jag inte var redo för alla att veta.
Det var sex månader sedan. Vi lever i världen efter Will & Grace.
Tror du folk bryr sig om vem du ligger med?
Ja, det gör jag.
Varför bryr du dig om vad de tror?
Din familj är okej med det. Pacey är lycklig.
För att Pacey får sista skrattet.
Nej, för att han älskar dig, precis som jag.
Det suger att vi måste gå igenom det här.
Hur många helgen måste vi åka bort-
-innan vi kan vara tillsammans som ett normalt par?
Det är som att vi är otrogna trots att ingen av oss är gift.
Vi var inte alla bögar när vi var 15. Det är inte så lätt för somliga.
Hur kan du ens säga så?
-Jag är ledsen, jag... -Nej, det är du inte.
Vet du vad skillnaden mellan oss är?
Du var bög när du var 15.
Men du har inte slutat hata dig själv.
Jag är så glad för din skull. Pappa hade också varit det.
Tack, raring.
Hej.
-Vad är det där? -Du kom på mig.
Det är medicin. Jag är en ångestdrabbad moder.
De hjälper.
Tack.
Kan du dela med dig?
Jag behöver dem idag.
-Åh, nej. -Åh, ja.
Tänker du berätta hur du fick blåtiran-
-eller måste jag anta att du klådde upp prästen?
Det begicks vissa misstag.
Vad händer, Pacey?
Vad som händer?
Jag hade glömt hur kul jag har när jag är med dig.
Och det är trevligt att bli påmind om det.
Vi byter partner. Dawson låter mig inte föra.
Okej.
-Hej. -Hej.
Du hade visst bråttom i morse.
Jag var tvungen att göra mig i ordning.
Dessutom snarkade du-
-och känslan av déjà vu var svår att hantera.
Det var som en LSD-flashback utan alla färger.
Antar jag. Jag har aldrig tagit LSD.
Jag är glad att du också är nervös.
-Vad menar du? -Du svamlar när du är nervös.
Är det "mobba Joey"-dagen idag?
Jag gillar att du svamlar.
Jag gillar att jag vet att du svamlar när du är nervös.
Och jag gillar att jag fortfarande gör dig nervös.
Pacey trampar mig på tårna. Kan du ta tillbaka honom?
Det är en komplott.
-Nya skor. -Nya skor.
Det måste vara de nya skorna.
Pacey, jag tror att vi har en publik.
Aj, då.
Vissa saker förändras aldrig. Krossar du fortfarande hjärtan?
Ja, hennes hjärta och min käke.
Nu går allting ihop.
Kan du hjälpa mig?
Hur då?
Tack.
Jen. Jen.
-Vi dansade och hon bara kollapsade. -Jen!
Herregud. Hämta hennes handväska.
-Hon behöver sina piller. -Hon tog ett.
Herregud, det här får inte hända.
-Vad händer? -Ring en ambulans!
Vad är det med henne?
Skynda. Hon måste till sjukhuset.
-Vad fan händer? -Hon är sjuk.
Vad menar du? Hon var okej.
Hon är inte okej. Hon har ett svagt hjärta.
Herregud.
Min lilla Jane.
-Fem minuter, va? -Det stämmer.
Ursäkta mig, ur vägen.
Det har gått flera timmar. Varför pratar de inte med oss?
De bevakar henne. Hennes organ är utsatta-
-och de måste tala med hennes läkare i New York-
-innan de kan berätta något.
Vad är det med henne? Du vet, eller hur?
Det är ett mindre problem.
Hon har alltid haft det.
Vi märkte det inte förrän hon blev gravid.
Hon har ett fel på hjärtat.
Det var därför hon svimmade.
Det är inget allvarligt.
Hon kommer mest att vara generad...
-...när hon vaknar. -Verkligen?
Ja, verkligen.
Ursäkta mig, mrs Ryan?
Jack, visste du om det här?
Nej.
Vad är ett hjärtfel för något? Är det något slags blåsljud?
Jag vill inte göra någon orolig, men det låter allvarligt.
Okej, hon är stabil.
Hon svimmade av hjärtklappning som orsakades av medicinen.
Vi vet inget mer just nu.
Så det finns inget mer vi kan göra just nu.
Ni borde åka hem och vila er.
Det har varit dramatiskt, och jag...
Snälla, gå bara.
-Klarar hon sig? -Det är klart hon klarar sig.
Hennes mamma är i Europa. Jag måste verkligen ringa, och...
Ursäkta mig.
Jag är orolig. Det här är inte bra.
Hon kommer väl att klara sig? Vi vet ingenting.
-Dra inga slutsatser. -Ja.
-Hon är ung och frisk. -Vi måste vara oss själva.
Fortsätta som vanligt med vårt distraherande...
Triangeldrama.
Typiskt av dig att säga det mest olämpliga.
-Du kan lita på mig, min vän. -Det var inte roligt.
-Hej, Christopher. -Och triangeln blir en kvadrat.
Bra sagt.
Hejsan.
Hej.
Vad gör du här? Det är sent.
Har de inte besökstider på sjukhuset?
Jag...
Jag flirtade med en sjuksköterska.
Jag kan vara charmerande om jag vill.
Vad händer när hon inser att du är gay?
Det är en manlig sjuksköterska.
Söt?
Hör på, Jen.
Jag vill inget hellre än att påbörja vår klassiska, meningslösa-
-vänliga och tjafsiga konversation, men...
Först undrade jag, eftersom du är här i sjukhussängen-
-uppkopplad till alla maskiner...
Varför?
Varför berättade du inte? Jag trodde jag var din bäste vän.
Jag ville inte göra dig orolig.
Jag var redan tillräckligt orolig.
För jag trodde att om jag låtsades att det inte fanns-
-så skulle det försvinna.
För jag gillar det. Jag gillar våra...
-klassiska, meningslösa, vänliga och tjafsiga konversationer.
Och jag var rädd att om jag sa det högt så skulle det vara sant.
-Jag var en idiot. -Du är en idiot.
Jag hade kunnat hantera det. Jag hade kunnat hjälpa dig.
Du kommer att hjälpa mig hantera det.
-Jag behöver dig. -Jen, var ärlig nu.
Hur illa är det?
Nedsatt ventrikulär systolisk funktion.
Blodet pumpas inte rätt till hjärtat-
-och det orsak problem i lungorna.
Det kallas lungstas.
Okej, så vad kan vi göra åt det? Kan det opereras?
-Behandlas? Någonting? -Ingenting.
Jag har försökt allt.
Först såg oddsen bra ut...
...men...
...du vet hur jag är med odds.
Det måste finnas något vi kan göra. Specialister, då?
Jag har redan gått till dem.
Jag är ledsen att berätta det här för dig.
Jag trodde jag kunde ta mig till Capeside och tillbaka oskadd.
Ja.
Jag har försökt att vara okej, men jag klarar det inte ensam längre.
För jag kommer att dö, Jack.
Och som med allt annat i livet vet jag inte hur man gör.
Men jag vill inte göra bort mig.
Jag vill att det blir någonting jag lyckas med.
Jag är här. Jag gör vad du vill.
Just nu...
...vill jag att du lägger dig här...
...och berättar om sjuksköterskan.
Och få mig att glömma allt jag precis berättade.
Kom hit.
Ja, kom hit. Det är okej.
Han heter Max.
Jag gillar Max.
Han har getskägg.
Vi kan jobba på det.
Undertextning: Hampus Flink