Juttu on näin.
Hän tietää teidän tietävän. Hän ei halua tästä saippuaoopperaa.
Hän haluaa, että huone täyttyy naurusta, ei kyynelistä.
Hän kielsi päästämästä sairaalaan ketään, joka itkee.
En voi luvata sellaista. -Sitten poistut. Jenin säännöt.
Sitä hän toivoo. Tehkää parhaanne.
Menemmekö yhdessä? -Ei heti.
Kokeillaanko mennä yksitellen?
Tämä ei ole todellista.
En voi uskoa tätä.
Kuka haluaa mennä ensin?
Pelle menee edeltä.
Kas...
Sinut lähetettiin ensin. -Avausesiintyjä.
Aloita pyyhkimällä tuo tekovirne naamaltasi.
Sano jotakin.
Jack kertoi, että teet kuolemaa. Noin muuten kaikki on hyvin.
Kiitos.
Tule tänne.
Nämä ovat sinulle. -Kiitos.
Eikö hän voi saada elinsiirtoa?
Ei hän pääse siirtolistalle, keuhkot pettävät...
Toin nämä Jenille.
Kerrotko, että kävin? -Kerron.
Teidän vuoronne.
Heippa. -Hei.
Miten jakselet?
Mikä heitä vaivaa? -En tiedä.
Kuoliko joku? -Ei tuo ole hauskaa.
Tappavan hauskaa. -Voin kuolla nauruun.
Lopettakaa. -Hauskaa se on.
Pakko olla. Tai muuten katkeroidun.
Hän on hyvin äreä kuolinvuoteellaan.
Miten hän voi? -Hän on urheampi kuin uskookaan.
Olen menossa sinne nyt. Voitko vahtia Alexanderia?
Joo.
Välttelet. -Enhän.
Eikö se ollut Christopher? -On joka kerta.
Sinun pitää silti kertoa, että olet vältellyt hänen puheluitaan.
En pelkää kertoa hänelle, että juttumme on ohi. En ole varma.
Tajusit rakastavasi eksääsi. -Enhän.
Rakastat eksiäsi, monikossa.
Naurettavaa.
Näppäile numero. Pidän sinua kädestä.
Vihaan sinua. -Eipä kestä.
Kuljeksin sumussa ja huomasin, etten ole syönyt tänään.
Tulit oikeaan paikkaan.
Maista.
Hyvää? -Joo.
Tämä on ehdottomasti kutsumuksesi.
Essumies, joka on juurtunut... jämähtänyt Capesideen.
Mikä sinua jurppii?
Dawson valloitti Hollywoodin, sinä kipitit Pariisiin ja New Yorkiin...
En kipittänyt. Lensin turistiluokassa.
Minä poistuin täältä kahdeksi vuodeksi.
Sinulla on ravintola.
Tätä sinä rakastat. -Miksei ravintola ole New Yorkissa?
Älä ole noin ankara itsellesi.
Ymmärrän, että juuri nyt se on vaikeaa, mutta...
Sinulla on kaikki tosi hyvin täällä.
Niin.
Tuntuisipa siltä.
Eikö tunnu?
Ei tuntunut, ennen kuin ilmaannuit.
Ei tarvitse häipyä. Kiitän vain sinua.
Muistutit siitä, mitä pystyn tuntemaan.
Ihan kuin olisin nähnyt elämäni likaisen ikkunan läpi, ja yhtäkkiä se kirkastui.
Ikkunasta tuli puhdas.
Kaunopuheista.
Teen parhaani.
Hei! Keittiössäni vain minä saan heitellä mitään.
Mieti tarkkaan seuraavaa tekoasi.
Tässä sitä taas ollaan.
Mitä meidän välillämme oikein on?
Yritätkö lannistaa?
Lentopisteeni riittävät suoraan lentoon pois täältä.
Niinkö? Se ei olisi mukavaa.
En ikinä lannistaisi sinua, koska haluan vain...
Mitä aiot syödä? Se oli ruokasi.
Onko tämä sopivaa?
Sopiiko meidän nauraa?
Sanoisin, että sopii, varsinkin tällaisella hetkellä.
Siinäkö se? Ei anelua?
Tuli paljon taukoja ja hiljaisia hetkiä, hän hymähteli.
Ei mitään itsetuhoista puhetta? Hänenhän piti olla kirjailija.
Hän mutisi: "Rakkaus on lyhyt, unohdus niin pitkä."
Miten kaunista. -Hän varasti sen toiselta.
Pablo Nerudan runoteos, julkaistu kovakantisena vuonna 1924.
Joey. Mitä minä teen kanssasi?
Ajaudut aina tilanteisiin, joihin loikkaat sydämelläsi ja joista poistut järjelläsi.
Sydämesi ja järkesi ovat aina ristiriidassa.
Koska ei ole muita ristiriitoja. Ei ole ollut vuosiin.
Jos haluat muistella niitä aikoja, katso Dawsonin sarjaa.
Se tyttö, joka näyttelee minua... Harkitsin jo oikeustoimia.
Sinä saat sentään harrastaa seksiä. Minä vain mökötän ja puntaroin -
Colbyn ja Peteyn välillä.
Et osannut päättää.
Siinä kohtaa Dawson meni metsään. Sen kolmiodraaman suhteen.
Siinä ei ole kyse valitsemisesta.
Vaan siitä, että Sam päättää itsensä suhteen.
Käytetäänkö oikeita nimiä?
Syyllisiä ei tarvitse suojella.
Kurjaa, että tajusin sen vasta tv-ohjelman myötä.
Tajusit mitä? Tämä on tosi kiinnostavaa.
Minun täytyy tehdä päätös vain itseni suhteen.
Lakata pakoilemasta. Vihdoinkin. Tiedän, kenen rinnalle kuulun.
Olen aina tiennyt sen. Mutta sitten pelko valtaa minut.
Ahdistuksentäyteinen pelko vatsassani saa minut pakenemaan.
Pakeneminen on minulle turvallista.
En osaa muutakaan.
Ehkä minä voin auttaa.
Mitä jos vaadin sinua valitsemaan? Ei enää pakoilua.
Se on viimeinen toiveeni.
Kuolemallani on tarkoitus. Se motivoi sinua.
Jen.
Kerro nyt vielä, koska olen jäänyt vähän ulkopuolelle.
Kumman rinnalle tiedät kuuluvasi? Colbyn vai Peteyn?
Hei, Jo. Tulin kaappaamaan Jenin.
Jos olet valmis. -Valmiina ollaan.
Pois tästä sängystä.
Kaunis päivä.
Aurinko vaikuttaa kaikkeen. Sen oikein näkee.
No niin, rva Dalloway.
Luojan kiitos, sait huumorintajusi takaisin.
Haluatko varmasti tehdä tämän?
Ehdottomasti.
Entä itse? -Täysin varma, etten halua.
Mutta et anna minun perääntyä.
Lupaan olla nopea.
Laita se päälle.
Hei, Amy. Äiti tässä.
No...
Kun näet tämän, en ole enää täällä.
Ja se on tosi kurjaa meidän molempien kannalta.
Koska en ole käymässä hermoillesi,
ajattelin kertoa listan asioista, joita sinulle toivon.
On itsestään selviä asioita. Koulutus.
Perhe, ystäviä -
ja elämä täynnä yllätyksiä.
Tee virheitä.
Tee niitä paljon.
Ei ole parempaa tapaa oppia ja kasvaa.
Ja sitten -
vietä paljon aikaa meressä, sillä se pakottaa uneksimaan.
Vaadin, että minun tyttöni on uneksija.
Jumala.
En koskaan oikein uskonut Jumalaan.
Käytin paljon aikaa todistaakseni, ettei Jumalaa ole.
Mutta toivon, että sinä voit uskoa Jumalaan.
Koska minä olen saanut huomata,
ettei sillä ole väliä, onko Jumala olemassa.
Tärkeintä on uskoa johonkin,
sillä lupaan, että se usko on turvasi.
Ja sitä sinulle tahdon.
Ja sitten vielä rakkaus.
Haluan, että rakastat sormenpäitäsi myöden.
Ja kun löydät sen rakkauden, mistä ikinä sen löydätkin -
ja kenet valitsetkin, älä pakene sitä.
Mutta sitä ei tarvitse jahdatakaan.
Ole kärsivällinen, ja lupaan, että se tulee luoksesi.
Silloin kun sitä vähiten odotat.
Kuten sinäkin.
Sain viettää elämäni parhaan vuoden -
kultaisimman, älykkäimmän -
ja kauneimman tyttövauvan kanssa.
Älä pelkää, kultaseni.
Ja muista,
että rakastaminen on elämistä.
Dawson ei tiedä tästä. -Varastit sen.
Lainasin. Ystäviltä ei varasteta.
Milloin lainasit sen? -Vuonna 1998, heti kuvausten jälkeen.
Olemmepa koppavia.
Sinä ainakin.
Tuosta on niin kauan.
Niinpä.
Tunnistan Joey-transsin, kun sen näen.
On mahtavaa saada hänet tänne.
Tunnetko kipinät?
Kipinöintiä ei ole koskaan voinut kiistää.
Kun hän on lähelläni, tunnen olevani -
enemmän elossa.
Ihmiset vähättelevät sen tärkeyttä. -Ja liioittelevat sitä.
Ei kenenkään varaan voi laskea sellaista.
Se on sisäpiirin keikka. -Totta.
Aiotko riistää hänet parhaalta ystävältäsi?
Toivon, että tilanne on muuttunut.
Haluan, että pysytte ystävinä. Ja pidätte yhteyttä.
Älkää unohtako, mitä merkitsette toisillenne.
Ystävyyttä ei voi vähätellä tai liioitella.
Luoja, miten vihaan tätä. Olen tosi vihainen.
En halua tätä. En tahdo kuolla. Älä anna minun tehdä sitä toiste.
Älä naura. Menetän huumorintajuni. En halua jättää tytärtäni.
En halua jättää häntä yksin. -Ei hän jää yksin.
Lauantai-illat ovat minun ja Amyn. Me hoidamme lastasi.
Jestas.
Miten meni?
Siirryit taas alaspäin vaikeiden kokemusten listallani.
Olen ruosteessa.
Olen haaskannut aikaani Hollywood-kuplassani.
Nytkin ajattelen töitä. Inhottaa myöntää.
Puhelin soi koko ajan. En ole saanut käsikirjoitusta valmiiksi.
En pysty kirjoittamaan sitä. -Tämä on todella raskasta aikaa.
Ei kyse ole vain siitä. Kun näin Jenin Amyn kanssa,
se ihmetytti minua. Olin unohtanut, että Jen sai vauvan.
Mikä minua vaivaa? -Et voi tuntea siitä syyllisyyttä.
Minullekin soitellaan koko ajan töistä. Pitää vain luovia.
Minkä tähden?
En kirjoita Schindlerin listaa.
En ole mikään Spielberg. -Lopeta.
Jen tekee kuolemaa.
Hän kuolee, ja minä ajattelen vain tyhmän tv-sarjan lopetusta.
Kuvittelen, että kaikelle muulle on vielä aikaa, mutta se hupenee.
Niin hupenee.
Mikään ei tunnu enää aidolta. En ole yhteydessä ystäviini, sinuun.
Olin unohtanut, että vain meissä kahdessa on mitään järkeä.
Kunnes näin sinut. Sitten muistin. Emmekä ole edes yhdessä.
Etkö katso sarjaasi? Olemme yhdessä keskiviikkoiltaisin.
Kirjoitit sarjan meistä. -Sehän se ongelma onkin.
Tein elämästäni fiktiota. Elämäni ei ole todellista.
Onhan.
Parhaalla tavalla. Tiedätkö, miten onnekas olet?
Olet käsikirjoittaja. Voit elää elämäsi kahdesti.
Kuka muu pystyy samaan?
Pidän tästä.
Ehdottomasti kymppi.
Joo.
Minusta tämä oli vähän hätäinen.
Cynthia pystyy parempaan.
Niinhän me kaikki.
Haluatko istumaan tuoliisi? -Kiitos.
Mennäänkö tänne?
Äiti.
Pystymisestä puheen ollen...
Voimmeko puhua Amysta?
Huono aasinsilta äidinkielenopettajalta.
Älä nyt. Tämä on rankkaa. -En halua painostaa sinua.
Olen hänen kummisetänsä.
Useimmat kummit -
eivät odota kuin paria lapsenvahtivuoroa.
Haluan hänet.
Mutta en tiedä, mitä olette sopineet.
Mummi ymmärtää tilanteen, oman terveytensä.
Meistä sinusta tulisi loistava isä.
Yksi pyyntö.
Voitko auttaa Amya löytämään oman paikkansa?
En tuntenut koskaan sopivani mihinkään.
Siksi meistä tuli me. -Tiedän.
Siitä asti, kun nousin taksin kyydistä, minua pidettiin lietsojana.
Tyttönä, joka aiheutti ongelmia -
ja sai Capesiden balanssin järkkymään.
En tahdo, että Amylle käy niin.
Haluan, että hän tuntee kuuluvansa jonnekin. Toisin kuin minä.
Kuuluthan sinä.
Kuulut sinä minulle.
Etkö käsitä?
Olet sielunkumppanini.
Amy kokee rakkautta.
Hän tietää joka päivä, miten hänen äitinsä rakasti häntä.
Onko selvä?
Nähdään pian, lapsi rakas.
Pian.
SULJETTU
Puhu hänelle.
Nyt on huono hetki.
Hyvä on.
Mutta nuo sanat eivät sovi tähän päivään.
Hei. -Etsin tarjoilulusikoita.
Korissa tuolla perällä.
Miten jakselet? Oletko kunnossa?
Olen minä.
Mitä päässäsi liikkuu?
Päästän sinusta irti. -Mitä?
Päästän sinusta irti.
En ole koskaan uskonut "päästä rakkaasi vapaaksi" -soopaan,
mistä koko elämäni todistaa.
Mutta olen päättänyt olla onnellinen. Tässä elämässä.
Ja rakastan sinua. Olen aina...
Olen aina rakastanut sinua. Mutta ajoitus on aina ollut huono.
Eikä aika ole kenenkään puolella. Minun on oltava onnellinen nyt.
Koska tämän enempää emme saa. Sen minä Jenin poismenosta opin.
Pace... -Odota. Ei siinä kaikki.
Haluan, että sinäkin olet onnellinen.
Se on minulle todella tärkeää. Ole jonkun kanssa,
oli se sitten Dawson, tai se mies New Yorkissa, tai jonkun muun.
Mutta ole sellaisen ihmisen kanssa,
joka voi kuulua siihen elämään, jonka tahdot.
Jonkun, joka saa sinussa saman aikaan kuin sinä minussa.
Yritän kai sanoa tällä ylipitkällä lauseella,
joka on kestänyt jo kymmenen vuotta,
että minulle riittää jo se, että rakastan sinua.
Niinpä päästän sinusta irti.
Tiedoksesi...
En tahdo päästä irti.
Kaikki, mitä olen elämässäni tehnyt, on tuonut minut tähän -
juuri nyt.
Viimeinen asia, mitä haluan tai ansaitsen, on päästä irti.
Älä nyt ymmärrä väärin... -Äläkä sinäkään.
Pacey,
minä rakastan sinua.
Tiedät sen.
Ja se on totista totta.
Niin totta, että se on pitänyt minut liikkeessä, pakosalla...
Enkä ole koskaan ollut valmis.
Ja rakastan Dawsonia.
Hän on sielunkumppanini.
Hän on osa lapsuuttani.
Se on puhdasta ja viatonta rakkautta.
Ei minusta saa päästää irti, tai voin luulla, että pakeneminen on sopivaa.
Mitä sitten yrität sanoa?
Siinähän sinä olet. Tarvitaan lautasia.
Olet niin kultainen, kun avasit paikan meille.
Rakastan teitä molempia.
Okei.
Olit aikeissa sanoa jotain tosi tärkeää.
Pacey...
Ymmärrän...
Joey, auta vähän.
Ota tämä tarjotin.
Miten jakselet? -Hyvin, Bess.
Mummi sanoi, että olet täällä.
Pohdiskelemassako? -Capesidelaisten lempiharrastus.
Mitä mietit?
Muuttamista.
Muuttamista?
Minne?
En tiedä. Bostoniin, New Yorkiin.
Miksi?
Amyn tähden.
Et voi tehdä niin. -Voinhan.
Montako homovanhempaa täällä on? -Mitä siitä?
Montako homo-opettajaa täällä oli?
Montako homoseriffiä täällä on? -Ei tietääkseni yhtään.
En jaksa olla aina ensimmäinen.
Olen valistanut paikallisia puolet elämästäni. Ja mitä näyttöä siitä on?
Jaetaanko inspiroinnista palkintoja? -En tahdo inspiroida toisia.
Haluan antaa Amylle normaalin elämän, eikä se onnistu täällä.
Minä olin ainoa homo. Hän on ainoa, jolla on homoisä.
En halua sitä.
Olet homoisä, menit minne tahansa.
Amy tulee kyllä syrjityksi. Sellaista teininä on.
Haluan vain olla hyvä vanhempi. Minun on pakko olla.
Jack.
Hyvänä vanhempana tietää, että lapsi tulee kompuroimaan.
Hänet pitää vain auttaa takaisin jaloilleen.
Mitä sinä vanhemmuudesta tiedät? -En juuri mitään.
Toivottavasti opin nopeasti.
Kaunis ele, mutta ei kiitos.
Ei se ole ele. -Onhan.
Kaiken kokemamme jälkeen emme palaa yhteen vain säälistä.
Vähät säälistä.
Rakastan sinua.
Rakastan sinua, Jack.
Rakastan sitä, että olet rohkein tuntemani ihminen.
Ja lempein.
Rakastan sitä, että teitpä mitä hyvänsä, elämästäsi tulee erityinen.
Haluan olla osa sitä sinun ja tyttäresi kanssa.
Jos sallit sen.
Tuossa on Dudleyt.
Iltaa.
Minä tässä vain suutelin poikaystävääni.
Sepä ihanaa.
Miten jakselet? -Sinnittelen.
Entä sinä?
Tämä on ollut pitkä päivä. -Niin.
Oletko kirjoittanut? -En.
Keskeneräisen lopun kirous.
Tee siitä onnellinen, en kestä enää surullisia loppuja.
Välttele elämää ja kuolemaa.
Hassua, että puhutaan elämästä ja kuolemasta.
Ihan kuin elämä olisi kuoleman vastakohta.
Syntymä se on.
Elämä...
Ei sillä ole vastakohtaa.
En ole ajatellut asiaa. -Minä hoidan ruotimisen.
Sinähän se kirjoittaja olet.
Päätin, ettei lopulla ole väliä.
Fiktio on fiktiota.
Ensimmäistä kertaa aikoihin -
elämäni on todellista.
Ei ole väliä, kuka päätyy kenenkin luo.
Sillä jollain merkillisellä tavalla -
jäljelle jäämme aina me kaksi.
Sielunkumppanit.
Olemme enemmän kuin ystäviä. Tai rakastavaisia.
Se on ikuista.
Niin on.
Rakastan sinua, Dawson. -Niin minäkin sinua, Joey.
Tule, Alexander! Enää pari rappua!
Sinä ja minä, ikuisesti. -Ikuisesti.
En kestä enää, Colby.
En tahdo odottaa, kunnes elämä on ohi. Tahdon tietää nyt heti.
Sinä ja minä.
Ikuisesti.
Se oli täydellistä.
Ihan täydellistä.
Ovatko nuo kyyneleitä? Itketkö sinä?
Hän yllätti minut.
Soitetaan hänelle.
Minä lähden.
Lähde sinäkin, sinulla on palaveri heti aamulla.
Selvän teki.
Häivy nyt. -Kiitos.
Niin? -Me täällä.
Se oli mahtava. -Joey pillitti kuin vauva.
En malta odottaa uutta kautta. -Arvatkaa, kenet tapaan huomenna?
Spielbergin?
Älä. Kuka sinusta teki ison kihon? -Mitä aiot sanoa?
Ei aavistustakaan.
Tekstityksen käännös: Sonja Lahdenranta