Björling.
Suliotis?
Nesten. Björling er jo lett.
- Tebaldi? - Det stemmer.
Nå er det min tur.
- Ikke se! - Jeg gjør ikke det.
Så pappa?
Kan jeg stole på det?
Herregud!
- Gigli. - Ja visst. Men hva?
- Vet ikke. Er den ny? - Det ser sånn ut.
Nå, elskling?
- Det høres ut som Händel. - Stemmer. Men hva er det?
Aner ikke.
- Nå? - Jeg gir opp. Hva er det?
3-2 til meg.
Nå, hva er det?
Fingrene av fatet. Hør etter i stedet.
Norsk tekst: Anthon Pedersen
Import: Triangelfilm Ansvarlig utgiver: Mattias Nohrborg
- Det er juks. - Hva?
Det er juks å øve. Vi er booket inn kl 10 i morgen.
- Dere kommer vel? - Ja visst.
Vi skal sjøsette båten snart. Kan dere hjelpe oss om 20 minutter?
- Jeg kommer om 20 minutter. - Takk. Da ses vi.
- Hva var det med ham? - Aner ikke.
Han virket fornærmet. Hun sa ikke et ord.
- Hvem avtalte du å spille med? - Henne.
- I går? - I forgårs.
- Og? - Hun var akkurat som vanlig.
Sissi er ikke der.
Hun var kanskje inne i huset eller på stranden.
Hvem var de to guttene?
Hva vet jeg? Slektninger kanskje.
Broren hans har visst en sønn på den alderen.
Ikke her! Bær opp sakene dine.
Gjør det nå! Er inngangen blokkert, snubler man i sine egne føtter.
- Hører du ikke? - Jeg går jo nå.
- Lukk opp vinduene. Det må luftes. - Ja, mamma.
Hold opp, Rolfi!
Gå ned med deg. Jeg må pakke ut.
Forsvinn!
Georg... Hvor er den andre esken med mat?
Jeg henter den nå. Golfsakene lå i veien. Jeg la dem sist i bilen.
Maten må inn fort. Den har blitt fryktelig varm.
Kjøleboksen er ubrukelig. Varm på en halvtime.
Hold opp. Du velter meg over ende. Gå til mor, så får du noe godt.
- I den andre esken er det pålegg. - Jeg skal bare åpne vinduene.
Ikke mot sjøen. Det blir for varmt.
Hold opp! Du får noe når jeg har lagt inn maten.
Rop på hunden! Den lar meg ikke få legge inn maten.
Rolfi! Kom til far.
Ta inn flaskene også. Ellers har vi ikke noe kaldt å drikke.
Vær stille, Rolfi!
Kom inn.
Beklager Den er ikke helt god.
Hei. Takk for at dere kom. Det ville vært vanskelig ellers.
- Alt i orden. - Paul. Gleder meg.
- Paul er sønn av en kollega. - Gleder meg. Snilt at dere kom.
I like måte. Jeg mener... Det gleder meg også.
- Men det gjør ikke han. - Ro deg ned nå!
- Skrulling! Inn i huset med deg. - Kom, Rolfi!
- Når kom dere hit? - I forrige uke.
- De også? - Ja.
Jeg mener, de kom i helgen, og vi på fredag.
Hei, Fred. Så snilt at dere kom straks.
- Hvordan går det med Eva? - Bra.
God dag.
- Hvor ligger Tropea? - I Sør-Italia.
Nederst på støvelspissen.
- Der er det enda varmere. - Det er ikke sikkert.
I fjor var det iskaldt da jeg var i Italia, og her badet dere.
Dumt at Sissi ikke er her. Det blir kjedelig.
Forsiktig!
- Ellers er båtpussen forgjeves. - Det ble ikke noe merke.
Hjelper du meg med bommen?
Se opp for staget.
Hun sa at hun skulle være her i hele ferien.
Jeg vet ikke hvorfor hun ikke er her hvis hun sa det.
Hun har kanskje reist til Tropea med en venninne.
I morgen spør vi moren hennes. Hun kan nok forklare det.
Hvorfor var onkel Fred så rar?
Det overrasker meg ikke.
Hun hisset seg opp pga det sist også.
Glem det. Du kan ikke forandre på henne, og du blir bare sint selv.
Nettopp! Sånn er det.
Kjempebra. De holder på med båten.
Hva?
Fem eller halv seks. Jeg har ikke klokke.
Kjøkkenklokka har stanset. Jeg må kjøpe nytt batteri.
Hva? Jeg holder på med den nå.
Biff...
Det er så dumt. Alt var tinet og må spises opp.
Kom og besøk oss.
Jeg var dum nok til å fryse 1,5 kg biffkjøtt, og nå står jeg her.
Nei, jeg fleiper ikke. Kom og bli helgen over.
Hva? Sånn skal han ikke holde på... Et øyeblikk.
Vi trenger en skarp kniv.
Jeg vil ha den tilbake. Si det til pappa. Beklager.
Be din kjære ta med den bærbare.
Sett dere i bilen, så er dere her om to timer.
Han skal ikke være så forlegen.
Overvei det, da. Vi har kjøtt for en hel uke.
Ha det, Fanny. Ring og si om dere kommer.
- Hva er det? - Det står noen utenfor døra.
- God dag. - Beklager at jeg forstyrrer.
Jeg kommer fra naboen. Vi sås da dere stanset utenfor porten.
Det stemmer.
Kom inn.
Vi spiser om ti minutter.
- Hva gjelder det? - Jo...
Eva har sendt meg. Fru Berlinger, mener jeg.
Hun lager mat og har ikke flere egg.
Hun lurer på om De kan hjelpe henne.
- Selvsagt. Hvor mange trenger hun? - Fire.
- Fire? Til hva? - Unnskyld?
Hva skal hun ha eggene til?
- Hva lager hun for noe? - Aner ikke.
- Skal jeg pakke dem inn? - Som De vil.
- Hvordan kom De inn? - På forsiden. Nei, fra stranda.
- De er jo ikke våt. - Det er hull i gjerdet ved vannet.
Ja, ikke i vannet. Fred...herr Berlinger viste meg det.
Jeg forstår. Skal jeg pakke dem inn?
Jeg tar dem som de er. Mange takk.
- Hils Eva. Vi gleder oss til golfen. - Det skal jeg si.
Og takk Fred og vennen Deres for hjelpen.
- Pokker! - Hva er det?
Det er ingen tragedie. Vent litt.
Heldigvis kom vi nettopp. Jeg må handle på mandag, uansett.
- Det er fryktelig pinlig. - En bagatell.
Ingen av oss spiser egg til frokost, så det går greit.
Det var jo flaks.
Jeg burde ha vært forsiktigere.
- Jeg skulle åpne døra... - Ikke gråt over spilt melk.
- De er virkelig snill. - Jeg gjør mitt beste.
Jeg er virkelig lei for det.
Jeg er veldig klønete. Jeg har to venstrehender.
- Da er De en ideell eggbærer. - Det kan man si.
Tja... Og hva gjør vi nå?
Vi har biff, men får kanskje gjester.
Og de spiser egg til frokost.
Det blir jo fire til hver.
De har jo tolv, eller så jeg feil?
De så ikke feil.
- Skal jeg pakke dem inn? - Det er unødvendig.
- Sikkert? - Hvis De vil så...
- Hvis jeg vil? - Det er nok kanskje best.
- Herregud..! - Hva er det?
Å nei!
Beklager...
Før De ødelegger resten av kjøkkenet, bør De nok ta eggene og gå.
Ja...
- Vær så god. - Skal De ikke pakke dem inn?
Jeg er fryktelig lei for det.
Jeg mener det.
- Vær så god. - Mange takk.
- Jeg skal fortelle hvor snill De er. - Gjør som De vil. Far vel.
Unnskyld...
Hold opp, Rolfi!
Av sted med deg! Forsvinn, og det fort!
Beklager, men den er helt ufarlig.
- Den vil bare leke. - En morsom lek.
- Ble De skadet? - Peter er redd hunder.
- Beklager. - Den hoppet opp på meg.
Jeg er lei for det.
- Skal jeg låse den inn? - Det er unødvendig.
- Jeg kan be min mann... - Det er unødvendig.
Det er min skyld. Jeg glemte hunden.
Ellers hadde jeg hentet...
For et flott golfsett! Callaway, hva?
Fantastisk! Får jeg se?
Vi er nok sjanseløse i morgen.
- Spilleren er viktigere enn køllene. - Sant nok.
Er det frekt å be om å få prøve køllen?
Like utenfor? Vær så snill...
Fra gressplenen ut i sjøen?
- Hvis det gleder Dem, så... - Takk.
Unnskyld.
- Han elsker golf. Det gjør vi begge. - Hva?
Vi elsker begge golf.
Rolfi! Hold opp!
Ro deg ned!
- Hva feiler det den? - Det er kanskje varmen.
Jeg skal se etter.
Praktfullt!
Det er som forskjellen på dag og natt.
Mange takk.
- Hvor er Tom? - Hvem da?
- Har De gitt ham eggene? - Hva?
Driveren er helt enorm. Du må prøve den.
Jeg vet ikke hva slags lek dette er, men jeg vil ikke være med.
Gå, er dere snille.
Hvilken lek?
Unnskyld, men jeg forstår ikke hvorfor De er så uvennlig.
Har Tom eller jeg forarget Dem på noen måte?
Gå, er dere snille..
Oppførte du deg stygt mens jeg var ute? Har han vært uforskammet?
- Sa han noe som..? - Hold opp.
Jeg har bedt dere gå, så gå nå.
Ja vel.
Jeg vet ikke hvorfor De er sint, men hvis De insisterer...
Gi Tom eggene, så skal vi ikke lenger bry Dem.
Vi forteller naturligvis Eva og Fred det.
Jeg har aldri opplevd noe liknende. Har du det, Tom?
- Kan vi få eggene, takk? - Nå går dere.
- Har jeg gjort noe galt? - Ut herfra!
- Er hunden hos deg? Hva er det? - Kast dem ut!
Godt De kom, herr Schober. De heter vel det?
- Det sa Fred, herr Berlinger. - Hva er dette?
- Kast ham ut. - Deres kone tar feil.
- De kan sikkert oppklare det. - Georg, vær så snill!
Dette er helt vanvittig!
Får jeg forklare hvordan det begynte?
- Fru Berlinger ba meg låne egg. - Ja?
Deres kone ga ham eggene, men han mistet dem.
Hun ga meg fire nye egg,-
- men så hoppet hunden på meg, og nå...
Dere har tolv egg og skal handle på mandag...
Vi vil bare ha eggene. Det er det hele.
Forklar hva det gjelder.
- Gi dem eggene. - Vent nå litt.
- Kan jeg få eggene? - Vent litt. Hva har skjedd?
Det kan ikke bare være eggene. Hvorfor er du så sint?
Jeg må ikke forklare meg overfor disse...
Jeg har bedt deg kaste dem ut. Da har jeg en grunn til det.
- Gjør som du vil. Jeg har fått nok. - Anna!
Vær snill og gå. Min kone føler seg ikke bra.
Jeg kan ikke megle i en tvist som jeg ikke vet noe om. Gå nå.
- Hva er det? - Vær så snill...
Gi ham dem, da.
- Hva er det spørsmål om? - Ingenting.
Hun ga ham egg. Hunden fikk ham til å slippe dem.
- Han vil ha nye. Forstår De ikke det? - Hva er det for slags tone?
Pass deg, så ikke testiklene dine går samme veien.
- Forsvinn, og det fort! - Herr Schober...
E benet brukket?
Vær nå snill! Oppfør deg pent.
Nå er du grei! Jeg vil ikke skade deg.
Mamma!
- Bli der De er. - Bli, er du snill.
- Han slo meg i ansiktet. - Ja, han begynte.
De får hjelpe ham, men ikke gjør noe dumt.
Hent en stol.
- Han bør nok ta av seg buksa. - Hent en stol.
- Peter er legestudent og fikser det. - Ta av Dem buksa.
Uten å se skaden kan jeg ikke hjelpe Dem.
Beklager at jeg skadet Dem, men De tvang meg. Vedgå det.
La ham se på benet. Han kan sikkert hjelpe Dem.
Gå nå, er dere snille.
- Slik kommer vi ingen vei. - Hans hjelp er Deres eneste sjanse.
De er tross alt kaptein, sir.
Om bord er jo kapteinens ord lov.
Hva vil De gjøre, sir?
Vil De ringe noen? Redningstjenesten? Eller politiet?
Vær så god. Vi skal ikke hindre Dem.
Æresord. Ikke sant, Tom?
Hva venter De på?
Han kastet telefonen i vannet.
- Hvorfor gjør dere det? - Hvorfor ikke?
Da leker vi en annen lek, en gjettelek.
Hva er det?
Sir?
- En golfball. - Riktig svar, sir.
Hvorfor lå den i lomma mi?
Damen vet det. Fordi..?
Nå?
- Nå? - Fordi du ikke slo den vekk.
- Ja. Og hvorfor gjorde jeg ikke det? - Fordi du ble forhindret.
Nettopp. Jeg fikk teste kølla på en annen måte.
Hvor er den?
Kaldt.
Kaldere.
Kaldt.
Kaldt!
Varmere.
Enda varmere.
Kaldt.
Kaldt, kaldt, kaldt.
Kaldt!
Iskaldt.
Kaldt!
Varmere...brennvarmt!
Henter du noe å spise til meg? Hadde det vært mulig?
Noen bananer eller noe sånt...
Og rask ikke til deg en kniv eller noe.
Det ville jeg likt dårlig... For din skyld.
Sola titter fram igjen.
Det var snilt. Takk.
Anna! Hallo!
Ja? Hallo!
Hvor er dere?
Kom ned til sjøen!
Tenker vi begge det samme?
Vi så båten deres.
Hei, Gerda! Hallo, Robert!
Når kom dere?
For en stund siden. Vi holder på å pakke ut.
- Hvor lenge blir dere? - En uke eller to.
- Vi vet ikke ennå. - Flott!
Hei, jenta mi. Godt å se deg.
- Har du truffet søsteren min? - Det gleder meg. Hei, Robert.
- Går det bra? - Ja da.
Dette er Paul. Han bor hos Berlingers.
Hei, Paul.
- Fryser De? - Nei, jeg har eksem.
Bad mye. Vannet her utretter mirakler.
Takk for tipset. God dag.
- Hvordan har Georg det? - Bra, takk.
Men han strakk seg da han reiste masten, så han ligger nå.
Sånn går det når man gjør alt selv.
Robert hadde aldri komme på tanken å sjøsette båten selv.
Be mannen din kreke seg opp.
Vi griller nesten hver kveld. Han må være med.
Jeg mener det. Kom bort, så snart han blir bedre.
Kjæresten til Roberts sønn er her. Georg vil like henne.
Ja... Ha det bra.
- Blåser det ikke opp, så ta bilen. - De har spådd vind.
I morgen, ja. Jeg sa til Robert at vi skulle bli liggende.
- Hvor ligger dere? - Hva?
Bak odden der, men på den andre siden.
Det gamle trehuset med eføyen?
- Det ser vakkert ut. - Det er det også, unge mann.
- Blir dere her hele uken? - I alle fall denne uken.
- Vi kommer kanskje i kveld. - Som dere vil. Dere er velkommen.
- Vi får se hvordan Georg har det. - Gjør det. Vi ses.
De er her om to timer. Da er denne farsen over.
Det stemmer ikke helt. Jeg hørte slutten på samtalen.
De ba dem ringe dersom de ville komme. Eller misforsto jeg?
Får de ikke tak i oss, kommer de likevel.
Er det tillatt å lyve? Et øyeblikk.
Vær så god.
Dere kan snakke åpent med oss.
Da føles det bedre. Vi er jo åpne mot dere.
De bør nok legge en pute under.
Hadde De latt Peter hjelpe Dem, ville det ikke gjort så vondt.
Jeg hjelper Dem gjerne, men vil ikke trenge meg på.
Forsiktig.
Hold benet høyt. Det er nok mer behagelig.
Det var det.
Kan du ikke la være?
Er det et tilbud? Å være dus?
Det gleder meg. Det letter kommunikasjonen enormt.
Jeg må be om unnskyldning for overtrampet mitt i sted.
Men du må vedgå at ørefiken ikke var en passende reaksjon.
Paul...
Det er Peter.
Kom, Tom. Kan du ikke oppføre deg? Rekk Georg hånden.
- Ta dette mot smertene. - Hva? Er vi luft for deg?
At vi er dus betyr ikke at du...
Så, så...
Hold opp!
Hold opp, ellers går det moren din ille! Forstår du det?
Forstår du det?
Hold deg i ro nå.
Sånt oppstyr pga ordet "du"...
Jeg ville at vi skulle komme hverandre nærmere.
Hvorfor gjør dere dette?
Hvorfor gjør du det, tjukken?
Si det, da.
Jeg vet ikke.
Kapteinen vil vite det. Hvorfor?
Nå?
- Det er vanskelig å prate om det. - Ikke vær sjenert.
Du vet hvor vanskelig det er.
Herregud, for et styr!
Faren tok ut skilsmisse da han var liten og møtte en annen.
Det er ikke sant. Han lyver!
Det var moren min som tok ut skilsmisse fordi...
Fordi...
Fordi jeg...
Hun ville ha den lille gullungen for seg selv.
Etter det er han homo og kriminell. Forstår dere det?
Du er en drittsekk.
I virkeligheten kommer han fra tarvelige omgivelser.
Han har fem søsken som alle er narkomane.
Faren er alkoholiker. Hva moren driver med, kan dere regne ut.
Sannheten er at han knuller henne.
Leit, men sant.
Ro deg ned nå.
Dere er ekle.
- Skån barnet for vulgariteter. - Beklager.
Hvilket svar vil dere ha?
Hva ville gjort dere fornøyd?
Det jeg sa, er ikke sant. Det vet dere like godt som jeg.
Se på ham.
Tror dere han vokste opp i elendighet?
Han er en bortskjemt, liten drittsekk.
Livslede og avsmak for verden nager ham.
Livets tomhet tynger ham ned.
Sånt er tungt.
Nå gliser han igjen.
Er dere fornøyde?
Eller vil dere ha en ny versjon?
Jeg er sulten. Jeg ser hva som fins.
I virkeligheten er han narkoman.
Han skal gå og...
Derfor har han så dårlige nerver.
Jeg er også narkoman.
Vi raner rike familier i fine hus for å få penger til dop.
Hold opp med denne galskapen. Jeg har forstått. Holder ikke det?
Har De forstått det? Fantastisk!
Tjukken. Han har forstått det!
Nå vet han alt!
Det er virkelig fantastisk.
Hør her... Kom hit, Peter!
Nå skal vi vedde.
Sett deg her.
- Det er mørkt her. - Nå må dere ikke sovne.
Vi vedder på at dere...
- Hvor mange er klokka? - Tjue på ni.
At om tolv timer-
- er dere ute av soga.
Hva?
Dere vedder på at dere lever i morgen kl. 9. Vi vedder på at dere er døde.
De vil ikke vedde.
Det går ikke. Dere må vedde.
Hva tror De? Har de noen sjanse til å vinne?
De er vel på deres side? Nå, hvem satser De på?
Veddemål? Dør de, kan de ikke gi oss noe. Lever de, får de ingenting.
De taper, uansett hvordan det går.
Hold opp med dette tøyset. Prøver dere å skremme oss?
Er det ikke nok det dere har gjort allerede?
Vil dere ha pengene våre? Ta alt dere kan bære og forsvinn!
Snart kommer Fred eller Eva og ser hva som foregår.
Og gir oss en skikkelig omgang?
Bra! Som de sier på tv: "Veddemålet er godtatt."
Hva gjør vi nå?
Er De grei og ordner noe å spise?
Du bekymrer meg, tjukken. Kan du ikke styre deg?
Du har nettopp fortært en pølse.
Det er jo motbydelig. Hva skal disse menneskene tro?
Jeg har ikke spist siden lunsj. Og kall meg ikke "tjukken".
- Ok, Tom. - Ok, Jerry.
Men du kan vel tenke litt på hvordan du ser ut?
Tror du dette gjør deg mer attraktiv?
Se på kona til kapteinen.
Tror du at hun syns at du er attraktiv?
- Du med bilringene dine. - Hold opp.
Se på henne. Hun er ikke så veldig gammel.
Unnskyld meg, frue.
Du kunne vært noe for henne, men med din figur...
Du burde etterlikne henne. Hun er veltrent.
- Der er det ikke noe overflødig fett. - Det er jeg ikke sikker på.
Hva?!
Hørte De det, frue?
For en frekkhet! Det kan vi ikke la passere.
Du, pjokken!
Hva heter du?
- Georg. - Som pappa. Flott.
Kom hit, lille Georg.
Kom hit.
Sett deg hos meg. Vi skal leke en lek.
Slipp gutten!
Jeg vet at du ikke vil leke, men det blir gøy.
Slipp gutten!
Ser du at mamma stiller opp for deg?
- Der har faren din noe å lære. - Hold opp!
Derfor skal vi la mamma leke også.
Hold Georg.
Vi skal leke den koselige leken "kattungen i sekken".
Den er morsom.
Så, så. Det skjer ingenting med ham.
Det er en hyggelig lek. En familielek.
Pappa må også være med, så han ikke kjeder seg.
Hør etter.
Sitt rolig, ellers er det ikke morsomt.
Hør etter nå!
Riktig, Georg. Vi må samarbeide.
Putevaret er vel ikke ubehaglig? Du får vel luft?
- Du får vel luft? - Ja.
Bra, da begynner vi. Leken begynte visst med-
- at mamma og småen prøvde å stikke av. Jeg lurer på hvorfor.
- Ikke vet jeg. - Har man lov til å lyve?
Du er litt av et forbilde. Du vet hvorfor.
- Du snakket om bilringene hennes. - Jeg?
Du tvilte på at hun var perfekt. Men nå snakker vi ikke mer om det.
Jeg forstår at det blir pinlig med gutten til stede.
Vi leker "kattungen i sekken" for å verne om moralen.
Gutten har putevar på. Mamma kan kle av seg nå.
Vi skal vel ikke skade kattungen?
- Slipp gutten! - Nå er pappa også med.
Hva venter vi på?
Be kona Deres om ikke å være så blyg. Det er jo barnslig.
Jeg vet at hun ikke har bilringer.
Vær så snill og la barnet gå.
De trenger bare å si: "Kle av deg."
Vær så snill..!
"Kle av deg, elskling."
Kle av deg.
"Kle av deg, e lskling."
Kle av deg, elskling.
Bra! Hva sa jeg? Ingen bilringer. Nå kler vi på oss igjen.
Æsj! Tar du deg av grisen, tjukken?
Han er ikke renslig ennå. Skift bleier på ham.
- Slipp ham! - Jeg gjør jo ingenting.
Sett Dem ned.
Ikke prøv å sparke.
Håper du ikke kjeder deg med dem.
Hell ei bøtte vann over ham.
Men ikke ødegg teppet.
Nei, det var en spøk. Jeg tar latin om igjen i høst.
Står jeg, skal jeg studere forretningsjus.
Men først venter militærtjenesten.
- Gjør det svært vondt? - Hvorfor dreper dere oss ikke straks?
Ikke glem underholdningsverdien. Alle vil ha det gøy.
Jeg er lei for det med benet. Men det var Deres egen skyld.
Hvorfor ga De Paul en ørefik?
For meg var det svært ubehagelig å tigge egg.
Ydmykende, faktisk. Jeg vet ikke om dere forstår det.
Det var ikke verdt hele dette narrespillet for noen eggs skyld.
De må jo fortsatt være der.
De burde ha stolt på Deres kone.
Hun ba Dem faktisk å la oss ta eggene og gå.
Men i ettertid vet man alltid bedre.
Der er de jo!
Et av dem har sprukket.
Disse kartongene tåler en hel del med tanke på at...
Hvorfor gjør De det? Hvor dum tror De jeg er?
De tvinger meg jo til å behandle Dem dårlig.
Nå har De virkelig fått det til!
Paul sa jo at vi skulle spare teppet.
Slipp oss fri!
Du er jo så ung.
Du har hele livet foran deg.
Det har jo ikke skjedd noe ennå.
Vi kan si at Georg brakk benet i båten. Alle kommer til å tro det.
Hold opp, er De snill. De ydmyker Dem.
Det er like ubehaglig for meg som for Dem.
Lille Georg?
Hvor er du?
Nå kommer jeg.
Jeg setter på litt musikk.
Hei.
Ikke kom nærmere!
Spenn dem.
Spenn hanene.
Du må trekke av også.
Hallo, hallo! Nå er vi her igjen.
Mamma!
Hei, skatt. Er alt bare bra?
De har... De har tatt livet av Sissi!
- Hei, Beavis. - Hei, Butthead.
- Alt under kontroll? - Det ser sånn ut.
- Får jeg... - Vær så god.
De lurer sikkert på hvor det fine jaktgeværet kommer fra.
Kjenner De det igjen? Har De ikke jaktet med Fred?
Deres lille elskling prøvde nettopp å skyte meg.
Man tror det knapt, men det er helt sant.
Ikke sant?
- Hva sier du til det? - Forferdelig.
- Hva er klokka? - Over elleve.
Vi må nok begynne å tenke på veddemålet.
Egentlig burde vi takke lille Georg fordi han hjalp oss.
En til Beavis, en til Butthead...
Elle, melle, mi, nå er du fri
Men ute er du ikke før du sier alderen, om du tør
Nå?
Hun vil ikke leke.
Hvor gammel kan hun være?
37?
Ingen bilringer...
Jeg ville gjette på... Vi får være generøse. Vi sier 35.
Er vi enige?
Hun er enig. Hvem begynner du å telle på?
På henne?
Da tar jeg meg noe å spise.
En, to, tre, fire, fem, seks, sju...
Vil noen ha noe?
Idiot. Man skyter ikke den man teller ut,-
- men den som blir igjen. Hva feiler det deg?
- Han prøvde å flykte. - Er det noen grunn til å skyte?
Har du ingen følelse for timing?
- Hva er klokka? - Snart 12.
Pokker! Nå kommer vi ingen vei med de andre to.
Da stikker vi.
Takk for lånet av køllen. Jeg setter den tilbake i bagen.
Ha en hyggelig kveld. Far vel.
De har gått.
Hørte du? De har gått.
Jeg henter en kniv.
Så, så.
Rolig.
Prøv å roe deg ned.
Sånn, ja. Pust dypt inn.
Vi må vekk herfra.
Tenk om de kommer tilbake.
Kan du gå hvis jeg støtter deg?
Jeg skal prøve.
Hva har skjedd med armen din?
Skal jeg spjelke den, så jeg kan holde deg bedre?
Nei, det går nok.
Da går vi.
Går det?
Nei, Anna!
Ikke se!
De har låst.
- Vi får ta vinduet. - Jeg kan ikke.
- Georg...vær så snill. - Jeg klarer det ikke.
Gå, du. Det er galskap å kaste bort så mye tid.
Ta kjøkkenvinduet. Gå ut på veien og løp til kroa.
Har de låst her er sikkert porten også låst.
Sant nok.
Ta en tang og klipp opp gjerdet.
Vær forsiktig på veien. De venter kanskje der.
Hvor finner jeg en tang?
Det vet jeg ikke.
Her på kjøkkenet...
Nei. Nede i båthuset.
- Jeg kan ikke la deg bli igjen her. - Gå nå.
Ta noe på deg. Og sko, så du kan løpe.
Veska står her nede.
Jeg gjemmer meg i vinkjelleren. Nøkkelen står sikkert i døra.
Jeg låser meg inne og venter til du kommer.
- Hvordan vil du komme dit? - Jeg klarer det.
Kom deg av sted nå.
- Mobilen funker igjen. - Hva?
- Mobilen funker. Den har tørket. - Ring, da.
- Til hvem? - Det er det samme. Ring politiet.
- Hva er nummeret? - Aner ikke.
Ring moren min eller faren din... Nei, vent.
Ring Peter. Han er hjemme.
4 og firkant er snarveien.
Det ringer ikke.
La meg få høre.
- Men det var jo et signal! - Kontaktene er nok fuktige.
Ingenting...
Ta hårtørreren. Det hjelper kanskje.
Gi meg stolen.
Det går ikke.
La den ligge. Den er nok ødelagt.
Gå nå.
Vi mister altfor mye tid. La meg gjøre det.
Gå nå.
Dra meg dit på stolen. Da går det lettere
Takk. Løp nå.
Anna...
Tilgi meg.
Jeg elsker deg.
Løp nå.
Hallo!
Hjelp!
Peter? Det er Georg.
Hallo, hører du meg?
Jeg hører deg så vidt. Hallo?
Hører du meg, så send straks politiet til huset vårt ved sjøen.
Hallo! Pokker ta!
BATTERIET ER TOMT
Peter, hører du meg?
Stans! Hallo!
Anna?
På tide å leke igjen.
Bom.
- God morgen, kaptein. - God morgen.
De kommer hvert øyeblikk.
- Da må vi skynde oss. - Hvorfor tror dere meg ikke?
- Var det 37 vi sa? - 35.
- Flaks at laderen satt i bilen. - 1, 2, 3, 4, 5, 6...
- Det er alderen hennes. Ta henne. - Batteriet var ikke tomt.
Hva? Jo, det vet jeg.
Kom med noe nytt. Det knepet har damen prøvd alt.
Tell fortere. Tror dere at vi er helt fantasiløse?
I veddemål er det alltid en risiko. Dere må jo også ha en sjanse.
Vinden blåser dit den vil. Det er sjarmen med seiling.
- 31, 32, 33, 34, 35! - Ikke gjør den tabben igjen.
Ta den som er igjen, ikke den som telles ut.
- Voila, monsieur. - Merci, monsieur.
Vent, jeg ser et nytt leketøy.
Det er sikkert damens fortjeneste.
Merci, madame. Dette gjør saken litt morsommere.
De stumme lider så udramatisk.
Vi må jo vise publikum hva vi kan.
Nå kan du være med og leke igjen.
Vi var jo på fornavn.
Ja, Anna. Vi skal leke "Den kjærlige enken".
Eller: "Det være seg kniv eller gevær, å dø kan skje uten besvær".
Nå må du ikke sovne!
Er du ikke med, blir du kneblet igjen, og det er jo ikke så hyggelig.
Slik er spillereglene:
Georg senior er nå telt ut, så det er hans tur.
Det er vanskelig å endre på det.
Om du da ikke vil ta plassen hans. Vil du det?
Tjukken går sikkert med på det. Eller hva?
- Ikke kall meg tjukken. - Han går med på det.
Få det overstått. Det holder nå.
Holder det? Mener De virkelig det?
Hva sier du, Anna? Har du fått nok, eller vil du leke mer?
Ikke svar. La dem gjøre hva de vil. Da er det fortere overstått.
Det var feigt. Da blir jo filmen for kort.
Er dere fornøyd, eller vil dere ha en slutt med utvikling av intrigen?
Veddemålet gjelder fortsatt. Det kan ikke avsluttes av en part.
Leken heter altså "Den kjærlige enken".
Hun kan, selv om Beavis har telt alt, velge hvem som står for tur,-
- og...hvilket redskap vi skal bruke.
Skal vi bruke kniven eller geværet?
Nå, hva sier fruen i huset?
Nå må du våkne!
Det interesserer deg visst ikke. Du vil ikke være med lenger.
Vis hvordan spillet er, Beavis. Ta denne.
- Vær forsiktig. Jeg skar meg nesten. - Du sier ikke det?
Slik gjør man med kniven. Du sparer ham for det hvis du leker videre.
Jeg forstår deg virkelig.
Det er ingen god følelse å påføre den man elsker, lidelser.
Det er så enkelt å unngå det. Du skal bare følge spillereglene.
Hva skal jeg gjøre?
Der ser du. Det var ikke så vanskelig.
Vi skal gjøre det lett for deg. Du skal be en selvvalgt bønn.
Kan du den feilfritt, hjelper Gud deg og du får velge videre.
Eller skal vi fortsette med Georg senior?
Jeg kan ingen bønn.
Kan du ingen bønn?
Ikke en eneste?
Er det mulig? Les en for henne, tjukken.
- Ikke si "tjukken" hele tiden. - Jeg skal slutte. Nå?
Kjære Gud, gjør meg sel Da til deg jeg gir min sjel
- Den er for lett. - Jeg kommer ikke på noen annen.
Kjære Gud, gjør meg sel Da til deg jeg gir min sjel
Nei, ikke sånn! En bønn skal ikke bare ramses opp.
Du ønsker jo noe av Gud, så be ordentlig.
Still deg på kne.
Sett i gang.
Bra. Ned på kne.
Fold hendene. Ikke på magen.
Hvor er den du ber til? Oppe i himmelen!
Man ber til himmelen.
Og med inderlig stemme, takk.
- Hjelp henne litt. - Nei!
Kjære Gud, gjør meg sel Da til deg jeg gir min sjel
Bravo! Det var godt gjort.
Det var oppvarmingen. Nå gjelder det gullmedaljen.
Kan du lese denne altfor korte bønnen baklengs-
- uten å gjøre noen feil,-
- får du ikke bare velge hvem som vandrer først,-
- men også hvordan, noe som nok interesserer deg mer.
Om det blir smertefritt og raskt med geværet...
Se opp!
Hvor er fjernkontrollen?
Hvor er den jævla fjernkontrollen?
Det var oppvarmingen. Nå gjelder det gullmedaljen.
Kan du lese denne altfor korte bønnen baklengs-
- uten å gjøre noen feil,-
- får du ikke bare velge hvem som vandrer først,-
- men også hvordan, noe som nok interesserer deg mer.
Om det blir smertefritt og raskt med geværet...
Sånt gjør man ikke. Man bryter ikke spillereglene.
Du har dessverre mislykkes.
Si farvel til Georg.
Ta plass, er De snill.
Får jeg hanskene dine?
Men alt er speilvendt. Prognosene er løgn for å unngå panikk.
Kelvin vet hvordan det ligger an og vil advare kona og datteren i tide.
Det er vanskelig å komme ut av anti- materieverdenen og kommunisere...
Se!
Det kaller jeg sportsånd.
Se opp, feiten. Du kan jo ikke svømme.
Hent enken hit. Hun føler seg ensom.
Hjelp til, er De snill. Det er tungt, og jeg kan skade Dem.
Hvor var jeg?
Kommunikasjonsproblemene mellom de to universene.
Det er som å være i et svart hull.
Gravitasjonen er så sterk at radiobølgene holdes igjen.
- Hva er klokka? - Litt over åtte.
Allerede?
Ciao, bella.
Hvordan det? Klokka ni, sa vi. Hun hadde nesten én time igjen.
Dels var det tungt å seile, og dels begynner jeg å bli sulten.
Når Kelvin overvinner gravitasjonen, viser det seg-
- at det ene universet er virkelig og det andre fiktivt.
- Hvordan skjer det? - En slags projeksjon i cyberspace.
- Fins helten i virkeligheten? - Familien fins der, men ikke han.
Men fiksjonen er jo virkelig.
Du ser jo fiksjonen på film.
Den er altså like virkelig som den virkeligheten du ser.
Sludder!
Hallo?
Er noen våkne?
Hallo!
Hvem er det?
Beklager at jeg forstyrrer så tidlig. Jeg kommer fra Anna.
- Ja? - Husker De meg ikke?
I går ettermiddag på brygga. Jeg heter Paul.
God morgen.
Anna har sendt meg. Hun fikk gjester i morges-
- og lurer på om hun får låne noen egg.
Jeg tror da det. Kom inn.
Et øyeblikk bare.