Dobrý Will Hunting
...Fx na druhou dx.
Na pøíštì si zopakujte Percevala.
Brali jste ho sice už v nižším roèníku, ale neuškodí vám to.
Díky, Stevene.
Na chodbì najdete Fourierovu øadu. Doufám, že nìkdo do konce semestru zjistí...
...co všechno vyjadøuje. Toho, komu se to povede, èeká nejen moje pochvala...
...ale nemine ho ani úspìch a sláva. Jeho výkon bude zaznamenán a jeho jméno...
...otištìno v MIT-Tec. Mezi tìmi, kterým se to podaøilo, byli nositelé Fieldovy medaile...
...proslulí astrofyzikové, a zdejší bezvýznamní profesoøi. To je všechno.
S dalšími dotazy se mùžete obrátit na Toma.
- Ahoj. - Ahoj, Krystyn. - Ahoj.
- Takže vèera s Cathy nebylo nic, ne? - Ne.
- Jak to? - Nevím.
- Cathy? - Co je? - Proè jsi vèera nemìla zájem o ty prasárny, který normálnì dìláme?
Hele, jdi se vycpat s tìma svejma irskejma choutkama, Chuckie.
Nebudu plejtvat energií a roztahovat nohy kvùli tomu tvýmu zakrslýmu péru.
- Bìž domù a dej mu do tìla sám. - A nešetøi ho! Raz, dva...
Chybí jí zub, Wille. Na hlavì má nìjakej ekzém.
A vsadil bych se, že nakonec se s ní ožení Morgan a to se pøece nedìlá...
...vojíždìt kámošovi budoucí manželku, ne?
- Co se dìje? - Jsem utahanej.
- Snad nechceš jít domù, je teprve deset... - Tak ahoj.
Jaký choutky? Slyšel jsi to? Já že mám choutky?
- Nadhazuj poøádnì! - No tak to odpal.
Pøipravenej?
- Tohle dìláš schválnì? - Mám si myslet že jsi takovej sráè? Když to neumíš, tak vypadni.
Hele, Casey dìlá vyhazovaèe v jednom baru na Harvardu. Mìli bychom tam zajít.
- Co tam budeme dìlat? - Tøeba dáme do držky intoušùm.
Takovejm, jako jsi ty.
Kurva, co to má znamenat?! Chceš se prát?
- Tak pojï! - Tak dobøe, ale pozor abys nenarazil.
- Pane Lambeau. - Ano? - Navštìvuju vaše pøednášky a ráda bych se na nìco zeptala.
Pojïte sem. Je sobota.
- Ale dneska veèer mám èas. - Víte, chtìla bych to vìdìt už teï, ne až v pondìlí.
- Ale co? - Kdo vyøešil Fouriera.
Je to správnì.
- Kdo to byl? Jack? - Bohužel.
- Namish? - To snad ne.
Billy, Mack je na pálce.
Do toho, Macku! Utíkej, Macku!
Dìlej, Macku. Bìž, pøidej. No tak...
Morgane, co je to za holku v tìch pruhovanejch kalhotech? Má pìknej zadek.
- A kdo je ten kluk? - To je ten zasranej italskej buzerant, Will ho zná.
- Ty ho znáš? - Jasnì. Nìjakej Carlmain Scarpalia. V mateøský školce mi namlátil.
- Tenhle kluk? Fakt, jo? - Jo.
- Nepùjdem se najíst? - Co je ti? Ty s ní nedáš ani øeè? - Pøíštì.
Dal bych si hamburger.
Morgane, máme si zajíždìt ètvrt hodiny jen proto, že tam chceš vopíchat servírku?
Co máš tak dùležitýho na práci, že ti jde o ètvrt hodiny?
Dvojitej hamburger.
Dvojitej.
- Já chci dvojitej hamburger. - Zavøi hubu. Vím, co sis objednal.
- Tak už to sem naval a neser. - A víš tak jistì, že je to tvoje?
- Kupoval jsem to já. - Hele, øekl jsem jasnì, že až pùjdeme na zmrzlinu, tak si rozmìním.
Mùžeš se pøestat chovat jako idiot a dát mi ten hamburger?
Jasnì, ale teï naval tìch 16 centù, který máš u sebe. Budeš mít zaplacenou aspoò zálohu.
Tak. Schovám ti to u sebe. A stanovíme splátky.
Za šest centù dennì bude ten hamburger o víkendu tvùj, souhlasíš?
- Proè jsi takovej hajzl? - Radši budu hajzl než samaritán a tobì bych radil...
...abys ten úvìr neodmítal. Jako když jste kupovali gauè. Splátkovej kalendáø.
Jen si vzpomeò, jak tvoje máma platila celej rok deset dolarù dennì.
- Tak dáš mi ten hamburger? - Tu máš a neudav se!
- Zpomal, Chuckie. Zastav. - Kdo to je? - Scarpalia.
- Co si o sobì myslíš, ty hnusná kurvo? - Zbláznili jste se?
Ne, Wille. Když ses chtìl prát, mohli jsme se poprat na baseballu. Teï se chci v klidu najíst.
- Jen pojï s náma, Morgane. - Nejdu. - Tak nechoï.
- Taky že nepùjdu. - Øíkám ti, že pùjdeš.
A koukej sebou hodit, protože jestli tady zùstaneš, tak to schytáš hned po nich.
Carlmaine? To jsem já, Will. Chodili jsme spolu do mateøský školky.
Wille, poldové. Mizíme.
Poldové, rychle pryè!
- Jen klid, jen klid. - Díky, že jste se ukázali, pánové. - Není zaè.
Klid.
Kurva.
Tak nevím, jsou to halucinace, nebo mi pøibylo tolik posluchaèù?
Ani pøi nejlepší vùli nevìøím, že jste všichni pøišli na moji pøednášku.
Urèitì jste zvìdaví, kdo z vás je ten zázraèný matematik.
Takže pøistupte ke mnì, tajemný studente, a pøijmìte zaslouženou odmìnu.
Bohužel vás asi zklamu, ale zdá se, že dnes k žádnému odhalení nedojde.
Ale nezoufejte. Poradili jsme se s kolegy a na chodbì máte nový, tìžší úkol.
Jeho vyøešení nám trvalo dva roky. Berte to na vìdomí.
Rukavice nám byla hozena, ale profesoøi ji zvedli a budou se bít ze všech sil.
- Kdy bude soud? - Za týden.
No tak dobøe. Klidnì se na to mùžu podívat ještì jednou.
- Promiòte. - Co tam dìláte? - Promiòte.
Neèmárejte po tom, je v tom spousta práce. A neutíkejte pøede mnou.
- Jdìte do hajzlu. - Pán je inteligent. Jak se jmenujete?
Proboha.
Je to dobøe.
Jak blbej musíš bejt, aby tì vyrazili z týhle práce? Vyšùrovat chodbu zvládneš i ty, ne?
Tebe taky vykopli za to, jak jsi šùroval chodbu.
- Já dostal padáka kvùli restrukturalizaci. - Restrukturalizaci blbejch zamìstnancù.
- Zavøi hubu, tebe vykopli víckrát, než mièudu. - Jo, ale teï flek mám, na rozdíl od tebe.
- Jo. Proè tì vyrazili, Wille? - Kvùli restrukturalizaci.
- Mùj strejda ti nìco sežene. - Tak jo, dík. - A co já?
- Vèera jsem se tì ptal, jestli nìco nemáš. - A já jsem ti vèera øekl, že ne.
- Ahoj Casey. - Ahoj.
- Tamhle je volno. Docela plno, co? - Tak pojï.
Tohle je ten Harvardskej bar? Jak to, že tu nemají po stìnách žádný rovnice?
Dal bych si jedno pivo. Nejlepší znaèku, jakou tu máte.
Omluvte mì, teï musím jít pozdravit dvì pìkný harvardský ko
Poøádnì jim popletu hlavu.
- Ahoj. - Ahoj. - Jak se vede? - Dobøe.
- Tak to je skvìlý. - A jak tobì? - Díky za optání, ujde to. Obèas zajdu sem do baru.
- Jste tu na škole? - Jo.
- Jasnì. Na pøednáškách jsem vás vidìl. - Ano? Na jakých?
- Z historie. - Myslíš? - Jo.
Urèitì to bylo tam, ale je možný, že si nevzpomínáš.
- Nevadí. Neèekám, že si mì bude každej pamatovat. Hlavnì, že se už známe. - Hej.
- Ahoj, jak se ti daøí? - Ujde to.
- Jaká jsi øíkal, že to byla pøednáška? - Historie. - Jenom historie?
- To musíš bejt velkej specialista. - Jo, je to speciální. Taky bys to mìl zkusit.
- Jsou to docela dobrý pøednášky. - Proè jen docela.
Totiž, upøímnì øeèeno, ty pøednášky jsou pro mì trochu moc obecný.
- Obecný? - Jo. - Jo, tak to ti vìøím.
Takže, já nevím, jestli jsem to pochopil. Má to úroveò jako dìjepis na základce?
- Clarku, proè se do toho vùbec pleteš? - Uklidni se.
- Proè jsi sem pøišel? - Pokecat si s kámošem, to je všechno.
- Máš nìjakej problém, nebo co? - Ne, ne, ne.
Jen jsem tì chtìl požádat, abys mi ponìkud objasnil evoluci tržní ekonomiky...
...v našich jižních koloniích. Podle mì se ekonomický prostøedky pøed válkou...
...za nezávislost - a to hlavnì v jižních koloniích - dají nejlíp charakterizovat...
- ...jako agrární prekapitalismus. - Poèkej s tím, já jen...
Jasnì, ty jsi teprve v prváku a zrovna jsi doèetl nìjakýho marxistickýho historika.
Peta Gerrisona nejspíš. Ale pøíští mìsíc se dostaneš k Jamesi Lemonovi...
...a budeš vykládat, že Pensylvánie a Virginie byly tržní a kapitalistický už nìkdy...
...v roce 1740 a to ti vydrží asi tak rok a pak zaèneš citovat Gordona Wooda a mluvit...
...tøeba o pøedrevoluèní utopii a o tom, jak vznik kapitálu ovlivnila vojenská mobilizace.
Tak to teda urèitì nebudu, protože Gordon Wood drasticky podceòuje dopad sociální...
Drasticky, ano. Drasticky podceòuje dopad sociálních rozdílù založenejch na majetku...
...zvláštì na zdìdìným majetku, že ano. To máš z Beckerse. Práce v okresu Essex...
...že je to tak? To znám taky.
Máš ty na tohle téma vùbec nìjakej vlastní názor, nebo to na nás jenom hraješ?
Pøeèteš si nìjakou ne moc známou pasáž, pak s tím pøijdeš do baru...
...a tam to vydáváš za vlastní myšlenky?
Tím chceš dìlat dojem na holky a ztrapnit mýho kámoše?
Smutný je, že za padesát let zaèneš koneènì myslet vlastní hlavou a pak teprve...
...si uvìdomíš, že jsi dospìl k životnímu poznání - že tohle se nedìlá.
A hlavnì že jsi vyhodil 150.000 za vzdìlání...
...který jsi mohl získat v knihovnì za nìkolik dolarù zaplacenejch za upomínky.
Jo, ale já budu mít titul a ty budeš stát u silnice a prodávat mi hranolky...
...až si vyjedu na lyže.
Jo, to je možný. Ale na rozdíl od tebe budu svùj.
Hele, jestli jsem tì tím urazil, tak mùžeme jít ven a tam si to vyøíkat, jo?
- Ne, mì jsi neurazil. To nic. - Vážnì? Tak jo.
A radši choï jinam.
To je ale hlava, co?
Jsme v tomhle pajzlu tøi minuty a už narazíme na vejtahu.
Jo, byly dobrý. Mìl jsem chu
Ale pak Bill jednu z nich urazil a ta tlustá øekla, že zaèínám plešatìt...
...a mám pár kil navíc a tak jsem jí øekl: Víš co? Jdi do hajzlu.
A teï tam pùjdu já.
- Ty jsi idiot. - Cože?
Jsi idiot. Sedím tam tøi ètvrtì hodiny a èekám, že se za mnou zastavíš.
Ale už jsem utahaná a musím jít domù. Taky mì už nebavilo jen sedìt a èekat.
- Já jsem Will. - Skylar. - Skylar.
- Ten kluk, co vypadá jak Michael Bolton, víš... - Jo. - To není zpìvák mýho srdce.
- Jasnì, taky jsem si to myslel. - Dobøe. Takže, já už musím jít.
Totiž, ráno jdu vyhazovat další peníze za zbyteènì drahý vzdìlání.
- To nebylo myšlený na tebe. - To doufám. To je mùj telefon.
- Mùžeme tøeba nìkdy zajít na kafe. - Jo, nebo si dáme pár karamel. - Cože?
- Je to stejnì nezávazný, jako pít kafe. - Aha. Jo, dobøe.
Tak nìkdy.
- Támhle jsou ty zasraný vejtahové, co si budou jezdit na lyže. - Poèkejte.
Mìli bysme jim nakopat prdel.
- Máš rád pøekvapení? - Jo.
Dala mi telefon. To je pøekvapení, že jo?
- Dobrý den. Je to kanceláø údržby? - Jistì, copak si pøejete?
- Jméno jednoho studenta, který tu pracuje. - Tady studenti nepracujou.
- Víte to jistì? Uklízí a je takhle vysoký. Možná o trochu víc. - Ve který budovì uklízí?
Dvojka. Ve dvojce.
- Kdyby nìco ukradl, musel bych to vìdìt. - O to nejde. Potøebuji jeho jméno.
- Pokud nemáte stížnost, nemùžu vám ho øíct. - To je profesor Lambeau.
- A tohle profesor Hayes. - Tome, klid.
Je to dùležité. Prosím.
Dneska se tu neukázal. Tuhle práci mu zaøídil jeho kurátor.
- Cože? - Jo, je v podmínce.
Díky.
Idiot.
Známe dlouhou øadu pøípadù, Vaše ctihodnosti, poèínaje rokem 1789...
...kdy se obžalovaný smìl hájit proti zástupci státu sám, pokud byl tento akt...
...považován za obranu pøed tyranií, za obranu osobní svobody.
H. W. Beacher napsal v Pøíslovích z plymouthské kazatelny z roku 1887...
Vždy
Pane, nevíte že mám právo hájit se sám? Zaruèuje to ústava Spojených státù.
Stejný dokument, který zaruèuje svobodu. A svoboda znamená právo èlovìka dýchat.
Když nemùžete dýchat, jsou zákony pøíliš tìsné. Bez svobody je èlovìk mrtvola.
- Co jste øíkal? - Jenom jsem citoval. - Teï budu chvíli mluvit já.
Sedím tu a dívám se do vašich materiálù a nevìøím svým oèím. Dávejte pozor.
Èerven 1993: Pøepadení, záøí 1993: Pøepadení, únor 1994: Odcizení automobilu.
Tehdy jste se, jak vidím, hájil sám a byl jste osvobozen na základì svobodného...
...práva na vlastnictví konì a vozu z roku 1798. Dobrý vtip.
Leden 1995: Zesmìšòování policisty, násilí, krádež, bránìní úøednímu výkonu.
K tomu, že jste byl vždy osvobozen pøispìla skuteènost, že jste prošel nìkolika...
...dìtskými domovy, kde jste zažil fyzické týrání. Možná by mì to mìlo obmìkèit...
...ale napadl jste policistu a pùjdete do vìzení. Návrh na zproštìní žaloby se zamítá.
- Kauce 50.000 dolarù. - Dìkuju.
- Haló? - To je Skylar? - Jo. - Ahoj, tady je Will.
- Kdo? - Will, pøece ten zábavnej, hezkej kluk z vašeho baru.
Na nikoho takovýho si nevzpomínám a pamì
Dobøe, dostala jsi mì. Já jsem ten ošklivej bezzubej vulgární nýmand...
- ...kterej se ožral a pak tì otravoval. - Á, Will. Jasnì, už vím.
- Èekala jsem, že se ozveš døív. - Napadlo mì...
- Ahoj, zlato. Jak je? - Poèkej chvilku. - Ahoj.
- Co kdybys mi to udìlal, co? - Harvey, známe se z pas
Chtìl jsem se zeptat, jestli bychom se nemohli nìkdy vidìt.
Tøeba tenhle týden. Zajdeme do kavárny na pár karamelù...
- Tak jo, to by se mi líbilo. - Jo? - Jo. Odkud voláš?
No, vlastnì jsem se chtìl zeptat na jednu vìc.
Totiž, napadlo mì, jestli náhodou nedìláš práva.
- Sednout. - Díky za lidský slovo.
- Vy chcete co? - Jsem Gerald Lambeau.
Ten, koho jste poslal do hajzlu.
A co po mnì chcete?
Mluvil jsem se soudcem. Je ochoten vás pustit na moji zodpovìdnost.
- Vážnì? - Jo.
- Ale má dvì podmínky. - Jaký?
- Budeme se spolu scházet každý týden. - A proè?
Kvùli tomu, na èem budete dìlat. Budeme se zabývat vyšší kombinatorikou.
- Co vy na to? - No, to bude vodvaz.
A druhou podmínkou je psychoterapie.
A já budu muset o tìch sezeních podávat zprávy.
Když podmínky nedodržíte, pùjdete si to odsedìt.
Tak jo. Matiku beru, ale k žádnýmu psychologovi nepùjdu.
Poøád lepší, než trávit èas ve vìzení, ne?
V té své knize jste chtìl naznaèit, že Mike má vlastnì stejné problémy jako Chat...
...ten burzovní makléø. - Naprosto správnì, jste chytrý Wille. Jen co je pravda.
- Dìkuju. - Wille, neptám se na váš zpùsob života a ani ho nesoudím.
Váš duševní potenciál tím ale trpí.
Takže žádné roš
Je to tak. Já to vím.
- Tak snadno se z toho nevykroutíte. Øeknìte mi víc.
- Uvìdomuji si, že se nìkdy chovám divnì. - Jak divnì? Jak to myslíte?
- Chovám se divnì, protože se schovávám pøed lidma. - Schováváte se?
- Ne, ne tak doslova. Já mezi nì sice chodím a komunikuju, ale... - A kam chodíte?
- Tøeba do klubù. - No tak to je skvìlé. A do jakých klubù?
- Do gay klubù. - Skuteènì? Aha. Co dál?
Víte, ty kluby jsou dobrý, hudba vás tam dostane. Je to prostì house music.
Pam pam pam pam bum... Bum bum bum...
- Zaènete tancovat... - Bum bum bum... Ano.
- Je to hodnì nároèný, tajit že jste gay? - Jak vás tohle napadlo? O èem to mluvíte?
- Moc nechybìlo, a pøed chvílí jste po mnì málem vyjel. - Jak to? Já že jsem...
- Wille, asi vás zklamu, ale... - Ale mnì to nevadí. Je mi jedno, kam vám ho strkají.
Kam mi ho... Proè? Proè si myslíte, že mi ho musejí nìkam strkat?
Obtížný teorém je jako symfonie.
Velmi erotický.
Pane jo.
- Á, Henry. - Geralde, tuhle charitativní èinnost už dìlat nebudu, protože to nemá smysl.
- Co se stalo? - Za týden jsem v celostátní televizi.
Na takovéhle vìci nemám èas.
Je to naprostý blázen.
Takže, jste ve své posteli. Ano?
- Kolik je vám let, Wille? - Sedm.
- Vidíte nìco, Wille? - V mém pokoji nìco je.
- Co to je? - Nìjaká postava. Stojí nade mnou.
- Jste v bezpeèí, Wille. - Teï se sklání.
- Poøád se sklání? - Zaèíná mì osahávat.
- Já... Jsem nervózní. - Nemusíte být nervózní, Wille.
Teï zaèíná tanèit. Já tanèím s ní. Je to nádhera, protože...
Skoèíme si spolu døív než pùjdem spát.
Vábí rachejtlí rej, do tance se dej.
Hej, do tance se dej.
Vábí rachejtlí rej, pam pam pam...
- Nezlobte se. - Myslím, že na tohle je škoda èasu.
Jeden taneèek!
- Vy jste mì vážnì zhypnotizoval. - Sakra, Wille.
- Poèkat, já za to nemùžu. Chci pokraèovat. - Dohodli jsme se, že budeš spolupracovat.
- Kuk! Dívej se mi do oèí. - Vypadni.
- Já nepotøebuju terapii. - Tak dost. Vypadni.
- Vím ještì o jednom hypnotizérovi. - Nemá to cenu.
Co chceš dìlat?
- O nìkom bych vìdìl. - Kdo je to? - Býval to mùj spolubydlící na koleji.
Vìøit. Dùvìra je dùležitá nejen v partnerském vztahu ale i pøi terapii.
Proè je dùvìra nejdùležitìjší pro odblokování pacienta?
Maureen, zapomeòte na orální fixaci a dávejte pozor.
Winnie.
Protože... Dùvìra, to je život sám.
No jo, to má hloubku. Díky, Winnie.
Pokud vám pacient nedùvìøuje, nebude upøímný...
...a nemá smysl, aby chodil na terapii.
Bez dùvìry ve vás ho nedostanete do postele.
A to by mìl být cíl každého terapeuta.
To je moje heslo. Výbornì, už zase posloucháte. Takže vítejte zpátky.
Ahoj, Seane.
Geralde?
Milí studenti, máte pøed sebou velikána. Profesora Geralda Lambeaua...
- ...držitele Fieldovy medaile za kombinatoriku. - Zdravím.
Víte, co je to Fieldova medaile? To je skoro jako Nobelova cena za matematiku.
Udìluje se jednou za ètyøi roky. Je to významná cena, velká pocta.
Takže pøátelé, pro dnešek konèíme. V pondìlí nashle. Probereme si Freuda.
Proè bral tolik kokainu, že by to zabilo konì. Dìkuji.
- Ahoj. Rád tì vidím. - Já tebe taky.
Seane, mám pro tebe zajímavou nabídku.
Budu kvùli tomu muset na vyšetøení moèi?
- A proè jsi nebyl na srazu? - A, to víš. Moc práce.
- Chybìl jsi nám. - Vážnì?
- Kdy jsme se vlastnì vidìli naposledy? - Než Nancy umøela. - Jasnì, promiò.
- Byl jsem v Paøíži, na té nesmyslné konferenci. - Já vím. Kondolenci jsem dostal.
- To bylo dobrý. - Ten soudce byl nìjak shovívavej, Wille. Jak je to možný?
Ani ne. Mám podmínku a musím dvakrát týdnì na terapii.
To je fakt. Všechno ti vyjde.
- Vzdej to, Morgane. Ty srabe! - Slyšíš, Billy. Už ho nech, nebo to nestihnem.
- Mám plno práce. Nezlob se, Geralde. - Poèkej Seane. Ten kluk je výjimeèný.
A co je na nìm tak výjimeèného?
- Znáš jméno Ráma Nadžán? - Jo.
- Ten èlovìk žil pøed více než sto lety v Indii. Znáš Indky, že jo? - Indky, jasnì.
Bydlel tam ve své malé chaloupce a nemìl žádné vzdìlání. A jednoho dne...
- Kávu? - Ne, dìkuji. - Vy pane? - Trochu.
Zkrátka a dobøe našel jednu starou uèebnici matematiky a z jednoduchého textu...
- ...extrapoloval teorie, které matematiky trápily øadu let. - Ano, øetìzové zlomky.
- A pak to s ním vydal... - Už se chytáš. Poslal to Hardymu do Cambridge. - Jo.
Hardy poznal, že je geniální a pozval ho do Anglie. Zaèali spolupracovat...
...a po jisté dobì vytvoøili jednu z nejúžasnìjších matematických teorií.
Takže tenhle Ráma Nadžán, totiž ta jeho genialita, to bylo nìco.
A ten kluk je jako on.
Ale je neambiciózní. Potøebuje nìkoho, kdo by to s ním umìl.
- Jako mì? - Jako tebe. - Proè?
- Pocházíte ze stejného prostøedí. - Nerozumím.
J- e ze stejné ètvrti. - Je ze Southie? - Jo.
Malý génius ze Southie.
- U kolika psychiatrù jste už byli? - U pìti.
- Byli to: Barry, Henry a Rick - hypnotizér... - Prosím tì, zkusíš to s ním?
Jednou týdnì. Prosím tì.
Je to jako pøi pokeru. Nesmíš se nechat prokouknout.
- Pøedpokládám, že èetl i tu tvoji knihu. - Na tu by tìžko narazil.
- Ahoj Wille. - Ahoj.
- To je Sean Maguire, Will Hunting. - Tìší mì.
- No, tak zaèneme. - Tak jo, zaèneme. Už se nemùžu doèkat.
- Nechte nás tady. - Poèkej venku. - Ty taky.
No ovšem.
Zaèneme.
- Vy bydlíte v Southie? - Máte to tady útulný. - Dìkuju.
Tyhle knížky kupujete v obchodì, nebo si všechnu psychiatrickou literaturu...
- ...objednáváte ve velkém? - Ètete rád? - Jo.
- Tyhle knihy znáte? - Nevím. Tøeba nìkterou z tìchhle? - Asi ne.
- A ty knihy tamhle nahoøe? - Jo, ty znám. - To je dobøe.
- Líbily se vám? - Já vím, že jste je napsal vy, tak proè si je nepøeètete sám.
- Já jsem je èíst musel. - To muselo dlouho trvat.
Jo, zabralo mi to hodnì èasu.
Dìjiny Spojených státù amerických, svazek 1.
Sakra. Mìl byste si pøeèíst Dìjiny lidu spojených státù od Waltera Zina.
- Ta knížka... To je síla. - Myslíte, že je lepší než Chomského Jak vyrobit souhlas?
Nechápu psychiatry.
Vyhazujete spoustu prachù za tyhle zasraný knihy a pak se jima obklopujete.
- A které knihy jsou správné? - Ty, které ètete jedním dechem.
No, mnì už dech nestaèí. Takže tu cigaretu schovejte, udìláte nìco pro své zdraví.
- Já vím, nesluèuje se to s jógou. - Vy cvièíte? - Jo. Vy taky?
- Jo. - Na pøístrojích? - Ne, s èinkami.
- Vážnì? - Jo, jsem dobrej. - Opravdu? - Jo.
- Kolik kilo? - 130. Kolik vy?
- Malujete? - Jo.
- Vy taky? - Ne. A co sochy? - Ne.
Máte rád výtvarné umìní? Hudbu?
- Je to pìkná sraèka. - Jo? A proè myslíte?
No, je to lineárnì impresionistická smìs se špatnou kompozicí.
A je to plagiát Winslowa Homera, až na to, že v loïce je bìloch.
- Ani Clauda Moneta neuznáváte? - O toho mi teï nejde.
- A o co vám jde? - O ty barvy. - Barvy jsem volil podle návodu.
- To není možný, protože ty barvy mì fascinujou. - Fascinujou, opravdu? - Jasnì.
- Myslím, že nemáte daleko k tomu, abyste si uøíznul ucho. - Vážnì? - Jo.
Aha. Mám jet do Francie a pøejmenovat se na Vincenta?
- Tonoucí se stébla chytá, co? - Jo.
- To se na vás hodí. - Nechápu.
- Možná vás opravdu zastihla velká bouøka. - Jo, možná.
Déš
Máte strach, zoufale toužíte po pøístavu, snažíte se zachránit.
- Možná proto jste psycholog. - Možná, asi jo. Pro dnešek by to staèilo. Uvidíme se za týden.
- Špatnì jste se oženil? - Mìl byste si dávat pozor na pusu.
Øekl jsem to jasnì?
Jo.
Ale je to tak, ne? Stát se to mùže. Jak to bylo?
Utekla vám? Nebo šoustala jinde?
Jestli ji urazíš ještì jednou, tak tì zabiju. Zabiju, rozumíš?
- Rozumíš? - Rozumím.
Jo.
Pohov, pánové.
Tak co?
- Já to pochopím, jestli mi teï øekneš ne. - Ve ètvrtek, ve ètyøi hodiny.
A
Jo, díky.
- Moc vám ty brýle sluší, sleèno. - Dìkuju.
- Moc pìkné. - Je to, jako bych mìla modré stíny. - Nádhera.
V Anglii jsem chodila do moc pøíjemný školy. Byla taková moderní...
...nekonvenèní, domácká. Zkrátka dobrá. Teï Harvard, pak možná medicína.
Víš, na co jsem pøišla? Až skonèím, bude mít mùj mozek cenu ètvrt milionu dolarù.
To je hrozná pøedstava.
- Pøineste mi koktejl, ano? - Hlavnì, že páni rodièové to rádi zaplatìj.
Já si to zaplatím. Peníze jsem zdìdila.
- A všechny prachy shrábne Harvard? - Stanford. Až v èervnu skonèím, stìhuju se.
Takže sis vlastnì chtìla jenom užít. No a teï námoøníkovi zdrhneš.
Ale nejdøív s tebou zkusím pár anatomickejch experimentù, jestli chceš.
Jasnì.
- Hele, chceš vidìt kouzlo, Skylar? - No jasnì. - Tak jo.
- Karamely, tak... A teï se pozornì dívej. - Moment, kouzelná hùlka.
Jo jasnì. Dìkuju. A teï nechám všechny karamely zmizet. Chceš?
Tak... Raz, dva, tøi.
Vidíš, a jsou pryè. Hotovo. Ale s králíkem mi to jde líp.
- Nemám s holkama velký zkušenosti. - Tak to je smùla. Myslím pro mì.
- Dobøe víš, že já vím, že jsi myslel na to. - Ale ne, nemyslel. - Ale ano.
- Ale nemyslel jsem na to. - Chtìl jsi dostat pusu na dobrou noc.
Ne, neuhodlas. Na dobrou noc jsem chtìl dostat soulož.
- Nevadí. Spokojím se i s tou pusou. - Jsem ráda, že jsi takovej džentlmen. - Jsem.
- Ne, vážnì jsem chtìl jen pusu. - Tak proè to teda nezkusíme?
- Teï hned? - Jo. Pojï.
Mám v puse tvoji zeleninu.
- Vy jste to nevzdal? - Pojï se mnou.
Co to má bejt? Dva chlapi na romantickým rande? To je paráda.
Máte rád labutì a je to váš fetiš, nebo se jedná o nìjakou originální terapii.
Myslel jsem na to, co jsi mi øekl minule o mém obrazu.
Skoro celou noc jsem nemohl spát.
Potom mi to došlo. Usnul jsem hlubokým spánkem a už jsem na to nemyslel.
- Víš co mi došlo? - Ne. - Ty jsi dítì.
- Vìtšinou ani nechápeš, o èem mluvíš. - Dìkuju. - Za málo.
- Celý život jsi v Bostonu. - Jo.
Když se tì zeptám na umìní, udìláš mi pøednášku o kdejaké knize.
Michelangelo. Víš o nìm hodnì. Politické ambice, vztah k papeži...
...sexuální orientace a tak dál.
Ale vsadím se, že mi neøekneš, jak to voní v Sixtinské kapli.
Nikdy jsi tam nestál a nedíval se na ten nádherný strop.
Nikdy.
Když se zeptám na ženy, tak mi vyjmenuješ nìkolik svých favoritek.
S nìkterými ses možná i vyspal.
Nemùžeš mi ale øíct, jaké to je probudit se vedle ženy a být opravdu š
Myslíš si, že jsi drsòák a když se zeptám na válku...
...ocituješ mi Shakespeara: "...zas do prùlomu, drazí pøátelé."
Ale nic o válce nevíš.
Nikdy jsi nedržel kamarádovu hlavu a nedíval ses do jeho oèí, které tì prosí o pomoc.
Zeptám se na lásku, a zarecituješ sonet.
Ale nikdy se ti nestalo, že bys pohlédl na ženu, která by tì okamžitì okouzlila...
...a ty bys vìdìl, že Bùh ji stvoøil kvùli tobì.
Že ji stvoøil, aby tì zachránil. Nevíš jaké je, být jejím andìlem.
Dát jí lásku a všechno s ní protrpìt.
I rakovinu. Až do konce.
A nevíš co to je, bydlet dva mìsíce v nemocnièním pokoji a držet ji za ruku...
...protože doktoøi ti vidí na oèích, že návštìvní hodiny pro tebe neplatí.
Nevíš, co to je ztráta, protože tu poznáš, když máš nìkoho radìji než sám sebe.
Pochybuju, že bys mìl odvahu tolik milovat.
Bohužel, ty nejsi chytrý a sebevìdomý chlap.
Jsi namyšlený, k smrti vydìšený fracek.
Ano, jsi génius. To je pravda. Málokdo z lidí ti dokáže porozumìt.
Ale ty si myslíš, že o mnì víš všechno, protože vidíš mùj obraz.
A hned rozebereš celý mùj život.
Že jsi sirotek?
Ty si myslíš, že bych se dozvìdìl o tom jak tìžký máš život, jak se cítíš a kdo jsi...
...z Dickensova Olivera Twista? Je ten román o tobì?
Takže na tvoje moudrosti kašlu. A víš proè?
Nedozvím se od tebe nic víc, než se doètu v kdejaké pitomé knize.
Ledaže bys mluvil o sobì. Co jsi zaè?
To mì zajímá. To beru.
Ale to by se ti nelíbilo.
Asi bys nemìl o èem mluvit.
Èekám na tvùj tah.
Ano? Haló?
Haló?
To jste zase vy, profesore?
Kretén.
- Á, sakra. - Prosím tì, komu teï musíš volat?
- Zapomnìl jsem si èíslo. - Ty vole, to tam bìžíš v dešti a zapomeneš si vzít èíslo?
Chtìl jsem tvoji mámu na sex po telefonu, ale došly mi drobný.
- Moji mámu nech, já zrovna nechal tvoji. - To je teda legrace.
- Neprovokuj mì, dej si pozor. - Jasnì, Morgane. - Dej si pozor.
- Jasnì, Morgane. Co mi udìláš? - Nehraj si se mnou.
Nekuø tady.
J- ak to, že nemluvil? Byli jste tam hodinu. - Sedìl a poèítal vteøiny do konce.
- Ale bylo to pùsobivé. - Proè to dìlá? - Aby mi ukázal, že se se mnou nemusí bavit.
- Takže kamarádi z jedné ètvrti a snaží se o bobøíka mlèení? - Jo, jasnì.
A já nesmím promluvit první.
Znám tvoji teorii, ale ten chlapec pøišel na jednoduchý geometrický obrázek.
- Na tohle se nedá použít. - Podívej, spojil ty dva vrcholy. - Já to umím spoèítat.
- Jde o pøerovnání èlenù, Alexandøe. - Geralde, když to celé udìláme takhle, tak...
Podívejte se na to. Napsal jsem to. Takhle je to jednodušší.
Obèas mívá štìstí. Stejnì jsi geniální.
Jednou jsem letìl letadlem. No a jak si tak sedím, kapitán zaèal hlásit:
Poletíme ve výšce tolik a tolik metrù. Pak domluvil, ale zapomnìl vypnout mikrofon.
Otoèí se ke druhýmu pilotovi a øíká: Tak a teï bych ho potøeboval vykouøit...
...a pak bych si dal kafe. Letuška se vyøítí ze zadní èásti letadla, aby jim øekla...
...že mikrofon je zapnutej a jeden chlap na ni zavolá: A nezapomeòte kafe!
- Kam jsi to letìl? - Nikam, to je fór. Ale v první osobì to vyzní líp.
To je pravda.
- Vyspal jsem se s holkou. - Vážnì? Blahopøeju. - Fantazie.
- Opravdu? - Jo. - Stalo se to pøed týdnem.
- A co dál? - Co jako?
- Kdy ji uvidíš? - To nevím. - Proè ne? - Tøeba nechci.
- Ty jsi ale blbec. - Vím co dìlám. - Jo?
Jo. O mì nemusíte mít obavy.
Ale ta holka je parádní. Je chytrá, je pìkná.
- Jiná než vìtšina ostatních. - No tak jí zavolej, Romeo.
Abych zjistil, že není chytrá, ale že je vlastnì nudná? Radši ne.
Ta holka mi teï pøipadá dokonalá. Pøece si nezkazím dojem, ne?
Možná by si ona mohla zkazit dojem o tobì.
S takhle skvìlou filozofií, Wille, mùžeš projít celým svým životem...
...aniž bys nìkoho poznal doopravdy.
Moje žena z nervozity prdìla. Mìla plno nádherných chybièek.
Jo, vždycky prdìla ze spaní. Promiò, že ti to vykládám.
Jednou v noci probudila dokonce i psa.
- Probrala se a øekla: "To ty?" - "Jistì miláèku, spi."
Teda vy jste džentlmen.
Už dost. Tak to vidíš. Je dva roky po smrti, a já si pamatuju tohle.
Jsou to bájeèné vìci, tyhle malièkosti. Jo, po tom se mi stýská nejvíc.
Vady na kráse o kterých jsem vìdìl jen já. Proto jsem ji mìl rád.
Ona na tom byla podobnì. Znala všechny moje drobné neøesti.
Lidé tomu øíkají nedostatky. Ale právì tohle je na tom nejlepší.
A proto si musíme vybrat, koho pustíme do svého svìta.
I ty máš svoje chyby. A nìco ti prozradím: Ta tvoje holka taky není dokonalá.
Hlavní je, jestli se dokonale hodíte k sobì. O to tu jde. Pak mùže vztah fungovat.
I když víš úplnì všechno, jediný zpùsob, jak zjistit tohle, je vyzkoušet si to.
Takový dìdek jako já ti to neøekne. A i kdybych to vìdìl, neøekl bych ti to.
A proè ne? Øekl jste mi všechno ostatní.
- Nakecáte toho víc, než ostatní terapeuti. - Já to uèím, ale neøíkám, že tomu rozumím.
- Nechcete se znovu oženit? - Žena mi umøela.
- Proto øíkám znovu oženit. - Je mrtvá.
Jo. S takhle skvìlou filozofií, Seane, mùžete projít celým svým životem...
...aniž byste nìkoho poznal.
Už je pìt.
- Nezavírejte. - Jo. - Dík.
- Ahoj. - Ahoj.
- Co je s tebou? - Promiò, mìl jsem hroznì moc práce, ale... - Já taky. Jo.
Èekala jsem, že zavoláš.
- Ale minule se mi to líbilo. - Mnì taky, ale pak jsem...
- Omlouvám se, že jsem se neozval. - To nic, to je dobrý.
- Chci se tì zeptat, jestli bych tì mohl tøeba zase nìkam pozvat. - To nejde.
- Škoda. - Nemyslím to tak, že by to nešlo nikdy. Nejde to dneska.
Musím analyzovat protonové spektrum ibogaminu. Takhle to zní docela zajímavì...
...ale ve skuteènosti je to otrava.
- Ale mùžeme jít jindy. - Tøeba zítra? - No, tak jo.
- Dobøe. - Dobøe. Ahoj. - Ahoj.
- Co tu dìláš? - Nemohl jsem to vydržet.
- Kde jsi to sakra vzal? - Vyspal jsem se s tvojí spolužaèkou.
Doufám, že to aspoò byla nìjaká pìkná obluda.
- Pojï, jdeme se bavit. - Ne, musím se to nauèit.
- Tu zkoušku pøece nedìláš zítra. - Ne. - Tak pojï.
To snad ne. Mùj pes už vede!
Do toho, Misty! Uteè jim. Do toho!
Podívej se. Misty, do toho!
- Vyhráli jsme. - On to vyhrál.
- Tady jsi vyrùstal? - Jo, v jižním Bostonu.
- Ten jim to ale nandal. - No tak vidíš, že se ti to líbilo.
- Co tvoje dìtství? - Docela normální dìtství. Nic zvláštního.
- A máš sourozence? - Ani se neptej. - Tak kolik?
- No, jsem irskej katolík. - Jasnì.
- Tak mluv. - Stejnì mi to nebudeš vìøit.
Proè? Tak, pìt? Sedm?
- Osm? - Dvanáct starších bratrù. - Kecáš.
- Já ti pøísahám. Pøísahám, že jsem tøináctej, Skylar.
- Øekni mi jejich jména. - Myslíš, že si je nepamatuju?
Jak se jmenujou?
Marky, Ricky, Denny, Terry, Miky, Davy, Timmy, Tommy, Joy, Robby, Johny, Bryan.
Znovu.
Marky, Ricky, Denny, Terry, Miky, Davy, Timmy, Tommy, Joy, Robby, Johny, Bryan.
- A Willy. - Willy? - Jo.
- Páni. Vídáte se všichni? - Jo, všichni žijou v Southie.
- Teï zrovna bydlím se tøema z nich. - Vážnì? - Jo.
- Chtìla bych je poznat. - Jo, to by šlo.
- Vèera jsem èetl vaši knížku. - Á, tak to jsi byl ty?
- Poøád pracujete s veteránama? - Ne, už ne.
- Proè ne? - Pøestal jsem když onemocnìla žena.
Napadá vás nìkdy, jakej by byl váš život, kdybyste ji nepotkal?
- Jako jestli by mi bez ní nebylo líp? - Ne, nemyslel jsem líp. Tak jsem to nemyslel.
To je dost dùležitá otázka. Ve špatných èasech si vždycky pøipomeneš to hezké...
- ...èeho sis døív nevšiml. - A nelitujete, že jste ji potkal?
Proto, že se teï trápím?
Nìkterých vìcí lituju, Wille. Ale nelituju ani jednoho dne s ní.
- A kdy jste poznal, že právì ona je ta pravá? - 21. øíjna 1975
- Tak pøesnì si to pamatujete? - No ano.
- Hrál se totiž šestý zápas svìtové série. Nejlepší zápas Red Sox. - No jasnì.
S pøáteli jsme spali celou noc na chodníku, abychom dostali lístky.
- A dostali. - Jo. V den zápasu jsme sedìli v baru a èekali, až to zaène.
A najednou vstoupila ona. Byl to strhující zápas.
Ve druhé pùlce osmé smìny 6:6.
No a ve druhé polovinì 13. smìny pøichází Fisk.
Jde na pálku a zaujme svùj zvláštní postoj. Tak kde je odpal, co?
Krásný, vysoký odpal podél levé lajny.
Celý stadion vstává, køikem povzbuzuje míèek a Fisk bìží.
Gestikuluje na míèek jako blázen a volá: "Pøele
A míèek zasáhne pomezní stožár a Fisk se mùže zbláznit a s ním celý stadion.
- Fanoušci vezmou høištì útokem. - A Fisk je odstrkuje.
- "No uhnìte, uhnìte, pøátelé. Pus
- Šel jste na høištì? - Jak bych mohl jít na høištì, když jsem tam nebyl?
- Cože? - Popíjel jsem v baru s budoucí ženou. - Prošvihnul jste Fiskùv homerun?
- Jo. - Radši jste chlastal se ženskou, kterou jste neznal?
- To nepochopíš. Musel bys vìdìt, jak byla skvìlá. - Na to bych kašlal.
- Á, co ty víš, celý bar jí ležel u nohou. - Ani kdyby to byla Trójská Helena.
- Trójská Helena, to je ono. - Co ti vaši kamarádi? Nechali vás klidnì v baru?
- No samozøejmì. - A jak jste jim tohle vysvìtlil?
Dal jsem jim svùj lístek a øekl: Jdìte sami, teï se musím vìnovat dámì.
- Teï se musím vìnovat dámì, tohle jste jim øekl? - Jo, musel jsem.
- A co vám na to øekli oni? - No jo. Vidìli, že to myslím vážnì.
- To je vtip. - Ne, to není vtip.
Vyprávím ti o holce, kterou jsem potkal pøed dvaceti lety v baru a nikdy jsem...
...nelitoval, že jsem se s ní dal do øeèi. Nelituju 18 let, kdy jsem byl ženatý s Nancy...
...ani tìch šesti let, kdy jsem musel opustit svoji práci. Ani posledních dvou let...
...kdy už byla hodnì nemocná.
Vedle toho je mi nìjaký zápas ukradený.
Páni.
- Ani tenkrát vás to nemrzelo? - Nevìdìl jsem, že to odpálí.
Na høišti jsem tak užiteèná proto, že jsem dost vysoká.
- Nejsi tak velká. - Ale jo.
Zahraju si v NBA?
Samozøejmì, že ano.
- Proè jsme poøád jen tady? - Je to tu hezèí, než u mì.
- Nikdy jsem u tebe nabyla, takže... - Já vím.
- A kdy mi pøedstavíš ty svoje sourozence? - No, zas tak èasto tady nebývají.
- No tak zajedeme do jižního Bostonu. - Je to daleko.
- Schováváš mì pøed nimi, nebo naopak? - Dobøe, pojedeme.
- Kdy? - Nevím, tøeba pøíští týden.
A co kdybych ti øekla, že už s tebou nebudu spát, dokud mì s nimi neseznámíš?
- Tak jo, v pùl pátý budou urèitì vzhùru. - Panebože, vy chlapi jste hrozní.
- Když výjimeènì nemyslíš pérem, chováš se jako jeho otrok. - Jo.
Jménem svýho péra se tì ptám: Dáš mi na dluh?
Nevím, zeptám se. Vaše šance nejsou velké.
- Co je? - Ahoj, Chuckie. To nic, spi dál.
- Nejsou velké? Taky ti to øeklo, že budeš hrát v NBA. - To budu.
Radši si už teï zaøiï permanentku.
A protože jsem vysoká a ráda nosím šortky, koš, koš - vyjde to.
- Nejsi tak vysoká. - Ale jsem. Pro tøíbodový koš.
Já jsem stvoøenej pro homeruny.
Nemìli bychom si oblíbit stejnej sport?
Trpaslík strèí svý péro opici do zadku. Morgan tam pøijde a:
"Hlavnì klid, nenechte se rušit."
Nechápu, proè sem Skylar vodíš zrovna, když jsme všichni zvinkovaný.
- Já vím, je to rarita, vidìt nás pít. - Jo když zaène pít strejda Marty...
...tak je v lihu vždycky aspoò pùl roku.
Vyprávìl jsem vám nìkdy, co se stalo, když jel autem a zastavili ho poldové?
Poøád vypráví historky. Vždycky má novou. Všichni ji sice už slyšeli, ale nevadí, povídej.
- Tak dobøe, když to chcete slyšet. Koneènì mám publikum. - Jasnì, øekni nám to.
Strejda Marty jede domù ožralej. Je úplnì na sraèky. Zkrátka je ožralej jak Dán.
Má ji jak z praku. Místní polda ho zastaví, a strejda má pìknej prùser. Má vystoupit...
...a projít se po èáøe. Strejda vyleze a poblije poldu, takže ten hned ví, že je strejda s
Polda mu chce dát želízka a odvézt ho. A najednou 50 metrù od nich se ozve rána.
- A polda se hroznì vydìsí, otoèí se a... - Vystøelí. - Ne, nìkdo...
- Ty jsi tu historku už slyšel. - Hele, Morgane, pøestaò.
Nìkdo jinej to napálil do stromu. Zkrátka bouraèka.
- A jak mohl ten polda... - Sklapni, sakra! Chceš rozbít hubu? - Drž hubu, jasný?
Polda øíká mýmu strejdovi: "Ani hnout!", a bìží se podívat, co se tam vzadu stalo.
A když strejda nìkolik minut leží ve vlastních zvratkách, tak si najednou øekne...
...co tu vlastnì dìlám? Vstane, sedne do auta a jede domù.
No a druhej den ráno, když strejda koneènì usne, tak slyší jak nìkdo klepe na dveøe.
Jde dolù a otevøe. "Co to má znamenat?" Je to ten vèerejší polda.
Jaký: "Co to má znamenat?" Vèera v noci jsem vás kontroloval a vy jste mi ujel.
A strejda: "To je blbost, vùbec vás neznám. Celou noc jsem doma s dìtma."
"Vùbec nevím, co vy jste zaè?" "Ale víte. Zaveïte mì do garáže."
"Do garáže?" "Jo. Do garáže."
A tak tam jdou a strejda otevøe dveøe a tam...
Tam je auto toho policajta.
To muselo bejt pøekvápko. Strejda byl tak nadrátovanej, že si klidnì odjel...
...domù v policejním autì. No a ten policajt, ten z toho byl tak vedle, že se nezmohl...
...vùbec na nic. Sám jezdil celou noc ve strejdovì Chevroletu a hledal jeho barák.
Tak jo, Chuckie. Ale kde je pointa, do prdele?
- Strejda mu ujel. To je pointa. - Dìkuju, ale mám otázku...
- Dej už s tím pokoj. - Možná ti to nedává smysl. Ale když nìco nevím, chci se zeptat.
Dává to smysl, ale musíš poslouchat a ne se blbì ptát.
Morgane, schválnì jestli pochopíš to, co øeknu teï. Takže...
V posteli leží staøí manželé, Mary a Paddy, a probudí se ráno v den 50. výroèí.
A Mary se takhle podívá na Paddyho a øekne: Ty jsi, Paddy, takovej krasavec. Já tì chci.
Dám ti dárek. Co si tvoje srdce pøeje, to ti splním. Co bys chtìl?
A Paddy: No, dìkuju, Mary. Tohle je od tebe hroznì hezký.
V manželství jsem postrádal jen jednu vìc. Moc by se mi líbilo, kdybys mi ho vykouøila.
To bych si pøál. A Mary øíká: Tak jo. Vyndá si zuby, dá je do sklenièky...
...a vykouøí mu ho. Paddy si libuje: Jo, skvìlý. Tak tohleto mi chybìlo. Tohle bylo to...
...nejhezèí, co jsem kdy zažil. Paráda, Mary. Miluju tì. A teï zase vyhovím já tobì, chceš?
Mary se nìho podívá a øekne: Dej mi pusu.
- Bože, to je prasárna. - Není, slyšel jsem horší.
- Nech toho. - Uklidni se, ty sráèi.
- Tak se mìjte, ahoj. - Hlavnì v klidu, Billy.
Tak, Skylar, díky že jsi pøišla. Zmìnil jsem názor na intouše.
- Radši nedìlej ukvapený závìry. Všichni nejsou takoví, jako já. - O tom nepochybuju.
- Moc rád jsem tì poznal. - Uklidni se. Koukej ji pustit. - Neboj se.
- Nezapomínej, že musíš odvézt Skylar, jo? - Co si o mnì myslíš?
- Chuckie, pojï! - Bìž pìšky, auto si bere Will. - Tak díky. Máš to u mì, jo?
Nechápu, proè jsi tak spokojenej? Nejdøív mì pøece odvezete domù, ne?
- Je to velká zajížïka. - Jo, to urèitì. Já vím, že dneska nespíš v tom svým paláci.
- Ale nemusíš se hned vytahovat. - Nedohodli jsme se, že pojedeme k tobì?
- Ne dneska. - Ne, dneska ne. A jindy taky ne. Jakmile to jeho doupì uvidíš...
- ...zbavíš se ho jako nìjakýho zlozvyku. - Chci poznat tvoje bratry.
- Ne, necháme to na jindy. - Tak jo.
Dej mi klíèky.
Letuška to slyší a bìží ulièkou letadla, a já volám: "Nezapomeòte kafe."
- Blbost, zase kecáš. - Marty, je to fór. - Ale znám nìkoho, komu se to stalo.
- Je to fór. - Geralde, našel jsi to dobøe? - Bez problémù.
- Timmy, to je Gerald. Bývalý spolužák. - Dobrý den. - Tìší mì.
- Dáš si pivo? - Jenom Perriére. Francouzská minerálka.
- Aha, minerálka. - Jo. A sendvièe. - Jasný. - Napiš mi to.
- Chystáš se to nìkdy zaplatit? - No ovšem. Vidíš ten los? Ten to jistí.
- Kolik vyhraješ? - Dva milióny. - To ti nebude staèit.
Mùžeš si za to nechat zmìnit pohlaví.
- Chceš? - Ne, díky.
- Chtìl jsi mluvit o Willovi? - Jde to dobøe, ne? - Celkem jo.
- Bavili jste se o jeho budoucnosti? - Ne, k tomu jsem se nedostali.
- Poøád jsme ještì v minulosti. - Bylo by na èase. Poøád nìkdo volá a nabízí mu práci.
- Jakou? - Špièková matematika. Výzkum. Zamìstnání...
...kde má èlovìk jako je Will volnou ruku.
To je skvìlé, že má nabídky. Ale myslím, že na to ještì nemá.
- Mám dojem, že to nechápeš. - A co nechápu?
- Prosím. - Díky, Timmy. - Dìkuju.
A tady jsou ubrousky.
Timmy, pomùžete nám? Chceme se vsadit.
- O co jde? - Kdo to byl Jonas Salk? - Léèil obrnu.
A co Albert Einstein?
- A co Gerald Lambeau? Slyšel jste o nìm? - Ne. - Díky, Timmy.
- Vyhrál jste? - Ano.
Tady nejde o mì, Seane.
Jsem nula ve srovnáním s Willem.
- Znáš jméno Gerald Lambeau? - V roce 1905 se proslavily stovky vìdcù...
...svými pracemi o vesmíru ale až témìø neznámý 26letý úøedník, který se zajímal...
...o fyziku, zmìnil svìt. Ale co kdyby to Einstein vzdal, jen aby se mohl každou...
...noc opíjet s kamarády. Neznamenal by nic. Timmy by ho neznal.
- Trochu pøeháníš. - Nepøeháním. Will má nadání.
- Chybí mu sice cíl, ale my mu ho najdeme. - Geralde, v šedesátých letech...
...absolvoval jeden mladík na univerzitì v Michiganu. Obhájil geniální práci...
...z matematiky. Téma: Omezené harmonické funkce. Pak uèil na Berkeley jako asistent.
Byl velmi schopný, ale potom odjel do Montany a zaèal likvidovat konkurenci.
- A jak se jmenoval? - Ted Kaczynski. - Toho neznám.
- Timmy? - Co je? - Kdo je Ted Kaczynski? - Unabomber.
Ale pøesnì o to jde. Musíme Willa usmìrnit. Má co svìtu nabídnout a my mu pomùžeme.
- Nasmìrování neznamená manipulace. - Seane, já nesedím každý veèer doma.
Nekroutím si kníry a nepøemýšlím, jak ho zlikvidovat. Zabývám se špièkovou...
...matematikou od osmnácti a trvalo mi dvacet let, než jsem dostal Fieldovu medaili.
Možná, že mu jde o nìco jiného. Život není jen blbá Fieldova medaile.
- Je to pøíliš dùležité. Zapomeò na osobní rivalitu. - Poèkej, Geralde. Mluvme o Willovi.
- Proè mu nedáš èas se rozhodnout? - To je perfektní teorie, Seane.
- Èasto se ti osvìdèila? - Jo. Èasto, ty arogantní šmejde.
Tak promiò. Promiò, že jsem pøišel. Bylo to ze slušnosti. Chtìl jsem, abys byl v obraze.
- Jo. Mockrát dìkuju. - Zrovna teï má s Willem pohovor firma McNeal.
Víte, Wille, teï nevím, jestli vám rozumím. Nabídli jsme vám pøece místo.
Nikdo nepracuje bez zálohy. Jestli nìkoho takovýho znáte, tak teda všechna èest.
Ale ten nìkdo vás tìžko bude zastupovat stejnì dobøe jako já.
- Nabízíme vám 84.000 dolarù roènì plus pojištìní. - Zá-lo-hu.
- Zálohu. - Máme vám dát peníze na ruku?
To øíkáte vy, ne já. Nicménì...
Vaše pozice by se podstatnì zlepšila...
...kdybych hned teï mìl v zadní kapse 200 dolarù.
- No, já myslím, že u sebe nemám... Bohužel. - Já mám 73 dolarù.
- A pøijal byste šek? - Pánové, jste podezøelí.
Jo, vy. Nevím, jakou máte reputaci v Bostonu...
...ale po tom, co jste tu pøedvedli, si na vás urèitì posvítím.
No, co se týèe té naší vìci, promluvte si tom s mým právníkem.
Zatím se mìjte. Než k vám nastoupím, máte tady co zlepšovat.
- Jak to jde? - Dobøe.
- Chceš pomoct? - Ne.
- Tak jo. Hele, ukaž mi to, a
- Tady jde o to, abych se to nauèila. Je to pro mì dùležitý. Promiò, jo? - Jo.
- Takže tady zkejsneme celej den. - Jo, proè ne?
Hele, ty dìde vševìde.
Vidím, že bys mi to chtìl natøít za každou cenu.
- Mám otázku. - Jakou? - Že ty máš fotografickou pamì
Já nevím. Prostì si to nìjak pamatuju, jako si každej èlovìk pamatuje svoje telefonní èíslo.
- Studuješ organickou chemii? - Trochu jo.
- Jen tak, ze srandy? - Jo, z hecu. - Cha. To je tedy zábava studovat organickou chemii.
Nejsi blázen? Ty se úplnì zcvoknul. To se pøece nestuduje pro zábavu.
- Není to nutnost. Zvláš
Ty? Jsi èlovìk, kterej dìlí svùj èas mezi baseball a chlastání v barech.
Neøekla bych, že potøebuješ chemii.
Na Harvardu je spousta chytrejch lidí, ale i ti se to musí uèit, protože je to hroznì tìžký.
A ty? Tobì to jde tak snadno. To je záhada.
- Já nechápu, jak funguje tvùj mozek. - Ty hraješ na piáno.
- Na tom teï nezáleží... - Ne. Snažím se ti to vysvìtlit. Hraješ na piáno? - Obèas.
- No, a když se podíváš na klávesnici, vidíš Mozarta. - Já vidím etudy.
Dobøe. Tak Beethoven, ano? Sednul si k piánu a hned vìdìl co a jak. Hned umìl hrát.
- To jako hraješ i na piáno? - Ne. Já když se podívám na piáno, tak vidím hromadu...
...kláves, tøi pedály a bednu. Ale Beethoven a Mozart vidìli hudbu a umìli hrát.
Já ti nenamaluju obrázek, ani nehraju dobøe baseball a neumím na piáno.
- Ale mùj pøíklad z chemie sfoukneš za hodinu. - To je pravda. Tohle zvládám lehce.
- Ale proè, to nedokážu vysvìtlit. - Pojï blíž. Já ti nìco øeknu.
- Co? - Nìco dùležitýho. - Ano? - Víš, Wille...
- To není fér. - Co není fér? Co?
Jsem tu ètyøi roky a potkala jsem tì až teï.
Ale potkala.
- Jsi vzhùru? - Ne.
Ale jsi.
Pojeï do Kalifornie se mnou.
Cože?
Chci, abys jel se mnou do Kalifornie.
- Urèitì to chceš? - Ano.
- Jak jsi na to pøišla? - Já nevím. Ale chci to.
- Ale proè to chceš? - Já to prostì tak cítím.
To co øíkáš, je dost vážná vìc. - Já vím.
Za tejden budeme v Kalifornii a ty zjistíš, že ti tøeba na mì nìco vadí.
A pak budeš litovat, žes to øekla, že sis to nerozmyslela. A já budu trèet...
...v Kalifornii s holkou, která mì už nechce a lituje, že to nemùže vzít zpátky.
Proè to øíkáš? Já to nechci brát zpátky.
Chci, abys jel do Kalifornie se mnou.
Nemùžu jet do Kalifornie.
- Proè ne? - No za prvý proto, že tu mám práci a za druhý - žiju tady.
- Hele, jestli mì nemáš rád... - Nic takovýho neøíkám.
- Tak proè? Proè nechceš odjet? Z èeho máš takovej strach? - Já že mám strach?
No, vypadá to tak. Žiješ si v tomhle malým svìtì, kde tì nikdo neohrožuje a...
Nech si to. Nevykládej mi o mým svìtì.
Chceš si jen trochu užít s jedním klukem z chudý ètvrti, pak si odjedeš na Stanford...
...vdáš se za bohatýho ksindla, kterýho ti rodièe schválej a budeš vyprávìt...
- ...ostatním zazobanejm panièkám, jak sis tady kdysi užívala. - Proè to øíkáš?
Proè jsi tak posedlej tìma penìzma? Táta umøel když mi bylo 13 a já ty peníze zdìdila.
Do dneška si øíkám, že se jich ráda vzdám.
Jo, ráda bych se jich vzdala za jeden jedinej den s ním.
Jenže se nedá nic dìlat. Je to mùj život, já si ho žiju a ty mi svoje mindráky nepodsouvej.
- Jaký já mám mindráky, do prdele? No jaký? - Tak proè se bojíš, že tì pøestanu mít ráda?
Jistotu nemám já ani ty. Mám se ale chovat jako cvok? Mám tì snad taky oblbovat?
- Copak já tì oblbuju? - Co tìch tvejch dvanáct bratrù?
- No jo. - Ne, nikam nepùjdeš. Zùstaneš tady.
Co ode mì èekáš? Chceš slyšet, že jsem sirotek? Že nemám dvanáct bratrù?
To pøece nechceš? Slyšet, že když jsem byl malej kluk, tak si o mì v dìcáku típali cigára.
Tahle jizva není po operaci, to byla bodná rána. To tì pøece nemùže zajímat, Skylar.
- Ne, neøíkej že to chceš slyšet. - Zajímá mì to, protože ti chci pomoct.
Nechci pomáhat. Na to ti seru. Mám snad napsáno na zádech "zachraòte mì?"
- Jsem na tom tak špatnì? - Chci jen bejt s tebou. - Nech si ty kecy, jo? Na to se vyser.
Já tì miluju.
Tak mi øekni na rovinu, že mì už nemáš rád.
Protože když to øekneš, tak už nebudu volat.
Zmizím z tvýho života.
Nemám tì rád.
Vìtšina lidí ani neví, co je v nich.
Když z okolí cítí nedùvìru, pøipustí, že jsou hloupí.
Chápeš, co pro tebe dìlá?
Gerald s tebou chce pracovat. Ne soupeøit.
- Ahoj, Wille. - Ahoj.
- Tome, udìláš nám kafe? - Jasnì.
Tak sem s tím.
- To je správnì. Použil jsi McLorena? - Nevím, jak se tomu øíká.
Tohle pøece nejde. To bys všechny zahanbil.
- Tohle je... - Geralde, nemùžeme se scházet u Seana...
- ...protože takhle se musím ulejt z práce a nebaví mì dojíždìní. - Jistì.
- Uvažovals o možnosti? - Je to správnì. Správnì.
Vezmi si to domù.
- Jak to probìhlo u McNeala? - Nešel jsem tam. Mìl jsem rande.
Poslal jsem tam zástupce.
Ve svém volnu si mùžeš dìlat co chceš. Ale když ti sjednám schùzku...
- ...a ty se tam neukážeš, uvìdomuješ si, jak potom vypadám? - Tak už mi nic nesjednávej.
Dobøe, jak si pøeješ. Zamìstnám tì sám. Chtìl jsem jen vìdìt, jaké jsou možnosti.
A co když nechci strávit život tím, že ti budu vysvìtlovat svoje øešení?
- Mohl bys dát najevo trochu vdìènosti. - Trochu vdìènosti?
Chápeš, jak je to lehký? Uvìdomuješ si, že tohle pro mì není žádnej úkol?
A mrzí mì, že ty to nedokážeš, protože jinak bych tu nesedìl...
...a nemusel se dívat na to, jak se s tím babráš.
- Aspoò bys mìl víc èasu na vysedávání v barech, že jo? - To je pravda.
Ale tohle je úplná ztráta èasu.
Máš pravdu, Wille. Na tohle nestaèím.
Ale ty ano a je jen pár lidí na svìtì, kteøí si dokáží uvìdomit rozdíl mezi námi dvìma.
- Já jsem jeden z nich. - To je mi líto. - Mì taky.
Pøál bych si, abych tì nikdy nepotkal.
Mohl bych v noci spát a nemusel bych žít s myšlenkou, že jsou na svìtì lidé jako jsi ty.
A netrápilo by mì, že tak mrháš svým talentem.
Willy, pøestaò. Slyšíš?
Morgane, jestli zase èumíš na porno v máminì ložnici, tak ti rozbiju držku.
- O co jde? - Morgane, proè si ho, ty vole, nehoníš u sebe doma. Je to nechutný.
Nemáme doma video.
- Ke všemu s mojí rukavicí. - Ale já jsem to s ní nedìlal.
Hrál jsem s ní za žáky.
Co ti vadí?
- Jsi vùbec normální? Co tì vzrušuje na rukavici? - Blbost. Jen jsem to s ní utøel.
- Dobøe, ale pøíštì už si ho nehoò v máminì ložnici. - Máte snad ještì jiný video?
To je strašný.
Proè má o mì Národní bezpeènostní agentura zájem?
Pracoval byste ve špièkovém výzkumu. Dostal byste se k technice, kterou jinde...
...neuvidíte, protože podléhá utajení. Teorie superstrojù, teorie chaosu. Složité algoritmy.
- Dešifrování. - I to je jeden z aspektù.
Já pøece vím, že se zabýváte hlavnì tím. Z 80 procent výzvìdný aktivity.
- Vždy
Takže, podle mì, otázka nestojí: Proè vlastnì máme o vás zájem? Naopak. Proè by ne?
Proè bych tady nemìl dìlat? To je tìžký.
Ale zkusím to. Dejme tomu, že u vás dìlám, a dostanu na stùl kód.
Takovej, kterej prý nikdo nerozluští. Možná to zkusím a možná ho dešifruju. Ale tøeba...
...to byla pozice nìjaký povstalecký armády v Africe nebo na Støedním východì...
...a podle tý pozice vybombardujou vesnici, kde se rebelové skrejvaj. Zaøve tam...
...nìkolik tisíc lidí, který jsem nikdy v životì nevidìl.
Pak politici øeknou: Pošleme tam mariòáky, a
Jejich syny tam nezastøelej a papínkové si vojnu odkroutìj v závìtøí v Národní gardì.
Jen nìjakej kluk ze Southies schytá šrapnel do prdele. Pøijde domù a zjistí, že fabriku...
...kde dìlal, pøesunuli do zemì, ze který se právì vrátil a ten, kterej to do nìj vpálil...
...má tu jeho práci protože klidnì dìlá za 15 centù dennì.
Mezitím mu dojde, že tam byl jen proto, abychom tam mohli dosadit vládu...
...která nám dá naftu za slušnou cenu. Jenže ropný spoleènosti toho...
...využijou k tomu, aby vyhnaly nahoru cenu nafty u nás doma.
Ropný spoleènosti si ale dají naèas, aby sem dovezly víc nafty.
Možná si najmou kapitána alkoholika, kterej rád jezdí slalom mezi ledovcema.
Až to do jednoho napálí a ropa znièí všechno živý v severním Atlantiku.
A kluk ze Southies je bez práce. Nemùže si dovolit auto, tak chodí pìšky.
Pøestože má od šrapnelu v prdeli chronický hemeroidy a má hlad.
Když si chce dát nìco k jídlu, mají jediný: Tresku ze severního Atlantiku a la Shell.
Co z toho plyne? Na to se mùžu vykašlat.
Zatím mùžu jít a zastøelit toho kluka ze Southies.
Vzít mu práci, dát ji jeho nepøíteli, vyhnat nahoru cenu nafty, zbombardovat vesnici...
...a jít na vojnu k Národní gardì. A stát se prezidentem.
- Necítíš se osamìlý? - Co?
- Máš oporu? - Co jestli mám? Definujte to.
- Nìkdo, kdo tì aktivizuje. - Jo, Chuckie.
Chuckie je jako èlen rodiny. Udìlá, co ti vidí na oèích. Myslím nìkoho...
...kdo ti otevírá nové obzory, inspiruje tì.
- Jasnì, mám. - Koho?
- Je jich víc. - Tak je jmenuj.
- Shakespeare, Nietzsche, Frost, O'Connorová, Pope... - Ale ti už nežijí.
- Pro mì jsou živí. - Jo? Ale moc si s nimi nepokecáš. Nemùžeš jim nic dát, Wille.
- To je pravda. Ledaže bych jim nabídnul živou vodu. - Jo. Taky si myslím.
Nebudeš mít nikdy žádný vztah, jestli se poøád budeš bát udìlat první krok.
Bojím se, že vidíš jen samé pøekážky na deset mil pøed sebou.
- Jste na Geraldovì stranì? - Neutíkej od tématu.
- Já to místo nechtìl. - O to nejde. Klidnì si dìlej pro vládu. Hlavnì dìlej, co tì zajímá.
Myslím, že ti v tom nic nebrání. Na èem ti záleží? Co chceš?
Nìkteøí chlapi dìlají celý život zedníka, aby jejich dìti mìly možnosti, jaké máš ty.
- Já o to nestál. - Ne. Ty ses s tím narodil, tak se z toho nevyvlíkej.
- Jak to myslíte? A co máte proti zedníkùm? - Nic.
- Na tom není nic špatnýho, když nìkdo staví dùm. - Mùj táta byl zedník, ano.
- Døel se proto, abych mohl studovat. - Jasnì. Je to poctivý øemeslo.
Jako když nìkomu opravím auto, aby se druhej den dostal do práce. To není málo.
Jistì, Wille. Na to mùžeš být pyšný. Stejnì jako když ráno vstáváš a jezdíš uklízet...
...aby studenti mìli ráno èistou podlahu a vysypaný koš. Je to poctivá práce.
- Správnì. - Je to úctyhodné. A vìøím, že to je hlavní dùvod, proè jsi tu práci dìlal.
Mám jen jednu otázku. Mohl jsi uklízet kdekoliv, tak proè jsi dìlal zrovna...
...na nejprestižnìjší technice v celé zemi? A proè se tam plížíš v noci a øešíš vzorce...
...které zvládne jen nìkolik géniù na svìtì a pak to zatloukáš?
To už není úctyhodné, Wille.
Tak co chceš doopravdy dìlat?
- Chci pást ovce. - Aha.
Koupím si nìkde pár ovcí, opatøím si malej pozemek a budu se o nì starat.
- Možná bys to mìl udìlat. - Cože?
- Jestli chceš onanovat, tak si to dìlej doma a do ruèníku. - Mám už jít?
- Jo, vypadni. - Ještì není konec. - Pro mì jo. Neodpovídáš na otázky a okrádáš mì o èas.
- Já myslel, že jsme kámoši. - Pro dnešek je konec.
Proè mì vyhazujete? To mi není jasný. Zatím jste jenom kázal.
- Podívejte se na sebe, vy mrtvolo. Co aktivizuje vás? - Práce s tebou.
- A to je všechno? Kdo inspiruje vás? - Nancy. - No jasnì, je mrtvá.
- Nancy vám umøela a vy položíte karty na stùl a jdete. - S tebou jsem zkusil hrát.
Možná že jo, ale prohrál jste. Prohrál jste i pøedtím, jenže nìkdo prohrává celej život...
- ...a má odvahu zaèít znova. - Øekni mi, co vlastnì chceš dìlat?
Samé žvásty, samé vyhýbavé odpovìdi. Položím ti jednoduchou otázku...
...a ty nedokážeš upøímnì odpovìdìt, protože odpovìï neznáš.
Sbohem, pastevèe.
Mìj se hezky.
Pastevec... Hajzl jeden.
Chtìl jsem jenom zavolat. Ještì než odjedeš.
Chodím na pohovory, abych nebyl jenom dìlòas na stavbì.
Wille, víš pøece, že mi na tom nikdy nezáleželo.
Jo.
Já tì miluju.
- Wille? - Tak se mìj.
Ahoj.
Wille?
Konèíme. Už padla.
Èekám ve tvé kanceláøi. Kde jste?
Už je pìt deset. Ano, mìl tu být od ètyø.
Víš, co bych mìl udìlat? Napsat to do zprávy. Will zas pùjde do vìzení a nebude to má vina.
No tak jo. Ahoj.
Ahoj.
Díky.
To bodlo.
- Co ta tvoje? - Odletìla. - Jo? A kde je teï?
- Je na škole. Na medicínì, v Kalifornii. - Vážnì? - Jo.
- Jak dlouho? - Asi tejden.
- To je smùla. - Jo.
- A kdy ti skonèej terapii? - Až mi bude 21.
- No a pak tì zapøáhnou v nìjaký práci? - Jo. Budu si v nìjakým kanclu pilovat násobilku.
Aha, aspoò si tam nahrabeš.
- Kanceláøská krysa. - Lepší než tady. Vypadneš.
Ale co když nebudu chtít? Co když chci zbytek života prožít tady?
Budeme sousedi, budeme mít malý dìti a budeme je spolu vodit na baseball.
Jsi nejlepší kámoš a nechci tì nasrat. Ale jestli tu budeš za dvacet let ještì smrdìt...
...chodit se ke mnì koukat na baseball a poøád makat na stavbì, tak tì zabiju.
To není výhrùžka, to je fakt. Zabiju tì.
- Co to tu plácáš? - Hele, máš nìco, co nemá žádnej z nás. - No tak.
Proè to vždycky vytáhnete? Dlužíš to sám sobì...
Ne, ne. Blbost. Nedlužíš to sobì, dlužíš to mnì.
Až mnì bude 50, nic se nezmìní.
Asi je to tak správnì. Asi to tak má bejt. Ale ty jsi vyhrál v loterii...
...a máš strach jít si pro výhru a to je hovadina.
Co bych za to dal kdybych mìl ten tvùj dar. Tak jako všichni kluci tady.
Všechny nás urazíš, jestli tu zùstaneš trèet. Sám nejlíp víš, že je to ztráta èasu.
- Nechápeš to. - Že ne? - Ne. Nevíš o tom nic. - Moc toho nevím.
Jedno ale vím: Každej den, kdy se pro tebe zastavím, a kdy si vyrazíme...
...a dáme si pár panákù, je bezvadnej. Z toho dne mám nejradši tìch pár vteøin...
...než dojdu od auta ke tvým dveøím a zabouchám na nì.
Øíkám si, že jednoho dne takhle pøijdu a ty už tam nebudeš.
Žádný: "Ahoj, mìj se." Prostì nic. Jsi pryè.
Máš pravdu, moc toho nevím, ale vím, že tohle bych si pøál.
To je katastrofa, Seane. Obrátil jsem se na tebe, abys mi s ním pomohl, ne ho vyhodil.
- Vím, jak na nìho. - Je mi fuk, že si spolu rozumíte.
Je mi fuk, že se bavíte na mùj úèet, ale neopovažuj se nièit to, o co se tu snažím já.
- Jenom ty? - Je teï je velmi labilní, takže... - Ano já vím, že je teï velmi labilní.
- Má svoje problémy. - Jaké problémy, Seane? Jestli bude uklízet, nebo radši pùjde sedìt?
- Nebo jestli se má flákat s partou zaostalých debilù? - Tušíš aspoò, Geralde, proè to dìlá?
Zvládne problémy, zvládne i práci tak jako zmáknul i tebe.
Geralde, poslouchej mì. Proè se uzavírá, proè nikomu nevìøí?
- Protože hned na zaèátku ho opustili ti, kteøí ho mìli mít nejradši. - Ale no tak, Seane.
To snad ne, Geralde. Proè myslíš, že se fláká s tìmi zaostalými debily?
Protože každý z nich by tì vzal pálkou po hlavì, kdyby je o to požádal.
- Loajalita. - Jak dojemné, Seane. - A že mì zmáknul?
Odhání od sebe lidi døív, než ho opustí oni sami. Je to obranný mechanizmus.
Proto byl 20 let sám, to je ten dùvod. Když se to uspìchá, bude zas všechno stejné...
- ...ale to já nedovolím. - Nedìlej to Seane. - Co?
Nesugeruj mu myšlenku, že je v poøádku s tím seknout, že je v poøádku být neúspìšný...
...protože to není pravda. Jestli máš na mì vztek, že jsem nìkým kým jsi mohl být i ty...
- Nemám na tebe vztek. - Ale máš, Seane. Nesnášíš mì.
Ale já se ti nebudu omlouvat za svoje úspìchy. Máš na mì vztek...
...protože dìlám to, co ty jsi mohl dìlat taky. Chceš, aby se Will cítil stejnì, jako ty?
- Aby žil s pocitem prohry? - Jsi nafoukaný šmejd.
Proto nechci chodit na ty vaše srazy. Nemám zapotøebí se na tebe dívat...
...na tvùj shovívavý, rozpaèitý pohled. Myslíš, že jsem neúspìšný, ale já vím svoje.
Jsem pyšný na svoji práci, vìdomì jsem si ji vybral a nic jsem nezvoral.
To jen ty mì máš za nìjakého ubožáka. Ty a ti tvoji kamarádi.
Chodí za tebou: "Pane, ta vaše medaile..." Proè se poøád tak strašnì bojíš prohry?
- Tak o medaili ti jde? Jestli chceš, tak ti ji dám. - Prosím tì, ne.
Víš co? Strè si ji do prdele, ano? Kašlu ti na ni, protože jsem tì znal døíve...
...než se z tebe stal matematický král. Znal jsem tì jako studenta...
- ...který se neumìl ani poøádnì vychcat. - Jo, byl jsi chytøejší a jsi chytøejší i teï.
- Ale nesvádìj na mì, jak to s tebou dopadlo. - Já na tebe kašlu. Teï nejde o tebe, ty idiote.
Jde o toho kluka a já ti øíkám, že o to už se postarám, abys s ním nemohl manipulovat.
- Abys mu nevnucoval svoji pøedstavu úspìchu. - Nebude úspìšný beze mì, Seane.
- Ale nemùžeš ho nutit, nech to na nìm. - Já jsem dneska tím, kým jsem, proto...
- ...že mì taky nutili. Protože sám jsem se musel nutit. - Will je jiný èlovìk.
- Klidnì poèkám. - Ne, pojï dál. Já už odcházím.
Øešili jsem tu nìjaké staré záležitosti. Tak jo, jdeme na to.
- Co je to? - Tvoje materiály. Musím je poslat zpátky k posouzení.
No a nepodrazíte mì?
Co tam je?
- Chceš to? - Ne.
- A máte s tím zkušenosti? - Za dvacet let jsem vidìl pìknì hnusné vìci.
Myslel jsem, jestli s tím máte nìjaké bližší zkušenosti.
- Osobní? - Jo.
- Jo, mám. - O co šlo?
Táta byl alkoholik, ožrala.
Pøišel domù a chtìl si vybít vztek.
Provokoval jsem ho, aby nechal matku a malého bráchu.
Nejhorší bylo, když si vzal boxera.
No jo. Ten mùj dal na stùl francouzák, prut a øemen a øekl mi, a
- Já bych si vybral ten øemen. - Já jsem chtìl francouzák.
- Proè francouzák? - Aby vidìl, že na nìj kašlu.
- Byl nevlastní? - Jo.
Teï už víte, co znamená vìta: "Will má neuspoøádané vztahy." Jo, je to tak.
- Co myslíte? Proè jsem se rozešel se Skylar? - To jsem nevìdìl.
- Stalo se. - Chceš o tom mluvit? - Ne.
Wille, dávej pozor. Vidíš to? Chci ti øíct...
- Nemùžeš za to. - Já to vím.
Zvedni hlavu. Nemùžeš za to.
- Já vím. - Nemùžeš za to.
- Já to vím. - Ne, ne. Nevíš. Nemùžeš za to.
- Já vím. - Nemùžeš za to. - Dobøe.
Nemùžeš za to.
- Nemùžeš za to. - Neprovokujte.
- Nemùžeš za to. - Neserte mì, sakra. Neprovokujte, Seane.
Nemùžeš za to.
Panebože. Je mi to tak líto.
Na minulost se vykašli.
- Pøejete si? - Já jsem Will Hunting. Jdu kvùli místu.
Tak se na chvíli posaïte.
- Co sis vybral? - Vzal jsem místo u McNeala. Na ten flek mì vlastnì doporuèil Gerald.
Ještì to neví, ale dneska jsem tam byl a mluvil se šéfem. Vypadá docela sympaticky.
- A máš o to zájem? - Jo. Myslím, že mám.
- No, výbornì. Gratuluju ti. - Díky.
A je konec.
- Konec pro dnešek, nebo celkovì? - Celkovì.
Teï jsi volný èlovìk.
- Chci vám jen nìco øíct. - Povídej, Wille.
- Doufám, že se nevidíme naposled. - Urèitì ne.
Budu teï trochu cestovat, ale ve škole mám záznamník a budu si tam vyzvedávat vzkazy.
Ozvi se a já ti zavolám zpátky.
Rozhodl jsem se, že zkusím rozehrát novou partii. Uvidím, jaké dostanu karty.
Dìlej, co cítíš a pùjde to dobøe.
- Dìkuju, Seane. - Já dìkuju tobì, Wille.
Není tohle mezi doktorem a pacientem zakázaný?
Ne, jen kdybych tì plácnul po zadku.
- Mìjte se. - Ty taky. - Jo.
Wille? Hodnì štìstí.
Dvì piva.
- Nejste na baseballu? - Rozmluvil jsem jim to. - Dalo to hodnì námahy?
Jo, s Morganem je tìžká práce. Každej tejden dostane po hubì, ale ten kluk to nevzdá.
- Mluvíš vo mnì? - Nestarej se. Teï se baví dospìlí.
- Hned jsem tam. - Chtìl jsem dvì piva...
- Hele, kámo... - No, co chceš? - Všechno nejlepší. Myslels, že jsme zapomnìli?
- Tak pojï, ty sráèi. Vstávat. - Jo, jo. Už jdu.
- No tak se dohodnìte, kdo pùjde první. - To je dárek.
- Pojï, Wille. - Cože? - Vìdìli jsme, že budeš potøebovat jezdit...
...do práce a domù a já už tì nehodlám každej den nìkam vozit.
- Do prdele. - Morgan ti chtìl dát legitku. - To není pravda.
- Ale jsi dospìlej, tak co. - Podle zákona mùžeš pít, tak jsme si øekli, že auto bude nejlepší.
- Co mu øíkáš? - Je to jako...
Tohle je to nejšerednìjší auto, jaký jsem kdy vidìl.
- To snad ne. - Jak jste to udìlali?
Já a Billy jsme shánìli souèástky a Morgan chodil žebrat, abychom nemìli hlad.
- Ale hovno, já jsem opravoval kastli. - No jo, musím uznat, že se ti povedla.
- Takže máš koneènì práci? - Mìl jsem, než mì zase vyrazili.
- Co je v tom? Sekaèka na trávu? Co jste sehnali? - Šestiválec.
- Pøedìlali jsme ten motor s Billym sami. - Ta kára má dobrej motor, to je hlavní.
- Tak všechno nejlepší. - Všechno nejlepší.
- Ahoj. - Pojï dál.
- Seane, já jsem... - Jo, já vím. Já taky.
Jo, dík.
- Ty si bereš dovolenou? - Jo. Chci trochu cestovat, možná psát.
- A kam jedeš? - Do Indie, Èíny, Baltimoru. - Aha.
- A kdy se vrátíš? - Nedávno jsem dostal tohle. Za pùl roku je sraz absolventù z roku 1972.
- Taky jsem to dostal. - Pozvu tì tam na panáka.
Pití je na tìchhle akcích zadarmo.
Já vím, ale musel jsem si rejpnout.
- Nedáme si panáka hned? - Jo, dobrý nápad.
Pojï, já to platím.
Tenhle los urèitì vyhraje. Jasnì, tohle je on.
- To je mùj lístek do ráje. - Víš, jaká je pravdìpodobnost, že vyhraješ?
- 4:1? - Cha, asi 30.000.000:1. - Stejnì mám šanci, ne?
Jo, stejnou, jako že do tebe na tomhle schodišti uhodí blesk.
I to je možné, Geralde. 30.000.000:1 není zas až tak malá pravdìpodobnost.
Wille.
Není tam.
Seane, kdyby volal Gerald kvùli místu, vyøiïte mu...
...že se teï musím vìnovat dámì. Will.
Takže mì cituje. To je pacholek.