25.000 Romanian RETAiL
Bună! Eu sunt Max.
Am 35 de ani, doi copii și o soție superbă.
Lucrez în publicitate.
Sunt regizor de reclame. Am ceva succes.
Ce tot spun? Am un succes enorm.
Reclamele mele au câștigat premii în Europa!
Dar destul despre mine.
Înainte, lucram cu prietenul meu Charlie.
Am venit în New York cu afaceri și o să mă întâlnesc cu el.
Charlie e homosexual. Eu nu sunt homosexual. Charlie e.
De curând, a aflat că e infectat cu virusul HIV.
Nu ne-am mai văzut de cinci ani.
Eu stau la Los Angeles, el, la New York.
Când stăteam amândoi la New York, eram nedespărțiți.
Asta se întâmpla în perioada în care eram considerat
cel mai promițător regizor din Lower East Side.
Oricum, eu încă îl consider cel mai bun prieten al meu,
dar, acum cinci ani, ne-am certat rău din cauza serviciului
și de atunci nu ne-am mai vorbit.
E o prostie uriașă!
Dar știți ce face mândria din om.
Nici nu m-a sunat să-mi spună că e bolnav. M-a sunat iubitul lui.
Sunt puțin cam agitat. O să vedem cum merge.
O s-o luăm de la capăt. Încet!
Trebuie să pun... Nu, vreau toate trei reflectoarele.
AVENTURĂ DE O NOAPTE
O să încercăm efectul de fulger.
Crystal, mai încet!
Schimbă poziția mai repede. Bine.
Acum, întoarce-te!
- Salut, Max! Ce mai faci? - Bine, Kevin.
- Cum e la L.A.? - E în regulă.
Te-ai căsătorit cu un manechin, ai un Porsche?
Nu, n-am Porsche.
Mai stai, Max?
Kevin intră imediat în panică. Totul e bine.
Nu s-a întâmplat nimic. S-ar putea nici să nu se întâmple.
Nimeni nu știe nimic. Te rog să nu spui nimănui, pentru că...
- Charlie, dacă ai nevoie de ceva... - Ce anume?
Știu că îngrijirea medicală o să te coste.
Îngrijirea medicală... De ce am nevoie?
Dacă ai nevoie de ajutor, de niște bani...
Nu, am asigurare bună. N-am nevoie de banii și de remușcările tale.
Îmi îngreunezi situația.
Unde ți-e simțul umorului?
Suntem la New York. Aici e tot ce ne-a rămas.
Încă nu te-ai dat în vileag?
- Ai recunoscut sau nu? - Ce să recunosc?
- Te ascunzi sau... - Ce zici? Când treci la subiect?
De ce ai stat cu mine atâta timp? Ai stat aproape de sursă.
- Niciodată! - Nicicând, niciodată...
Exact, niciodată. Îmi place găurica femeilor și nu vreau să schimb nimic.
Nu trebuie să fii atât de defensiv. Asta se numește "homofobie" acum.
- Nu sunt defensiv! - Ce-ți mai face târfulița?
Soția, vreau să zic. Ce face târfulița-soție?
- Am fotografii cu ea. - Arată-le! Să-i vedem pozele!
Ai familie.
Ea e Mimi.
Și fiica mea, Saffron.
E superbă!
lar el... e Charlie.
- Charlie? - Charlie.
Mulțumesc.
S-ar putea să am nevoie de bani.
O să te anunț eu.
Așa să faci! Contează pe mine.
Ne costă un milion de dolari, cu toate filmările din elicopter...
Renunț la elicoptere. Gata!
Și Claudia Schiffer... Cât cere?
N-o folosim pe Claudia Schiffer. E prea albă, prea ariană.
- Nu e ariană. E din Germania. - Taci!
O să dăm probe. Aduceți-mi pe oricine. Vreau fețe noi.
- Îți place vreo tipă de aici? - Nu.
- Vrei să mai aduci o grămadă? - Nu!
Ne-ar fi de mare ajutor dacă... Ce rochie superbă!
- Cindy Crawford. - Nu. Ajunge cât lucrează cu Herb.
Max, vreau să discutăm despre colecții.
- Ai pomenit colecția de toamnă. - Max? Țigara?
- Ce e? - Dă-mi țigara!
Nu e bine! Nu vrea să fumeze.
- La ce oră e plecarea mâine? - La 12:00.
Trebuie să fim la aeroport la 14:00 și e convenția aia la ONU, așa că...
Eu mă duc la culcare.
Uite-l pe Christian Slater!
Ador New Yorkul! Ție nu-ți place?
Noapte bună! Ai grijă de tine!
- Vin înăuntru. - De ce?
Ca să mă relaxez cu tine și...
- Nu? - Noapte bună!
Bună dimineața, New York! lată raportul privind traficul.
Lăsați-vă mașinile acasă! În East Side, e o învălmășeală.
Bine ați venit la aniversarea ONU!
Mulțumesc, dle Sandpiper. Sper că veți reveni curând.
Îmi cer scuze pentru instalație. Următorul!
- Păreți ocupați. Ce se întâmplă? - E aniversarea ONU.
50 de ani de ONU, și cu ce ne-am ales? Doar cu un haos total.
- Mergeți la aeroport? - Da.
Ascultați-mă și plecați cu cel puțin o oră înainte. Traficul e înfiorător.
Ar fi bine să-mi sun prietenii. Camerele 905, 906 și 907.
Van Wyck e foarte aglomerată. Alt camion cu mărfuri s-a răsturnat.
Totul s-a împrăștiat pe stradă...
Autostrada spre Long Island e blocată până la Queens Midtown.
Două gherete sunt în construcție. Luați-o către podul de pe Strada 59.
Ai o inimă neagră.
Trebuie să fie de la stilou. Pe cămașă...
- Fir-ar să fie! - Stai puțin.
Mulțumesc. Ce prostie!
Ar trebui să te schimbi.
Am predat deja cheia, așa că nu pot să fac asta.
E închis.
- Max. - Karen.
Îmi pare bine.
Fă-te comod. Baia e acolo.
La naiba!
- Îmi cer scuze pentru deranj. - Care deranj?
Bună! Nu, acum am ajuns. A mers bine.
Mai e valabil planul pentru diseară? Nu.
Știți ceva? Există apeluri de trezire!
- Ce faci? - Doamne!
Îi știi pe băieți. E ceva ce... În fine!
Te sun eu mai târziu.
Mulțumesc. Ai fost foarte amabilă.
E totul în regulă? Sper că nu ai primit vești proaste.
Era prietena mea. Trebuia să mergem la concert diseară.
- Dar nu mai poate să vină. - Îmi pare rău. Ce concert era?
- Ceva greu. Un cvartet de coarde. - Cvartetul Juilliard.
Sunt medium.
Nu, am citit ieri cronica din Times și am văzut biletele pe chiuvetă.
- Îți plac? - Sunt geniali!
Am încercat să cumpăr bilete, dar n-am mai găsit.
Sunt invidios. Sper că tu te duci, nu?
Da. Sunt sigură că voi putea vinde celălalt bilet.
Fără îndoială!
- Tu pleci din oraș, nu? - Chiar acum.
Mulțumesc mult. Mi-a făcut plăcere să te cunosc.
- Și mie. - La revedere!
- Dl Carlysle! - Prietenii mei au plecat?
Regret, credeam că ați plecat. Le-am spus și prietenilor dv. Erau aici.
- Unde? - Se grăbeau.
Le-am spus că ați plecat la aeroport. Acum un minut au plecat.
- Scuză-mă, prietene, se poate? - Nu.
Eu sunt american. Tovarășe!
Mulțumesc.
- Trăiască Revoluția! - Trăiască Cuba!
Suntem blocați pe cel puțin două cvartale distanță.
Suntem blocați. Nu pot face nimic. Îmi pare rău.
Spune că nu poate să facă nimic. O să dureze 25-30 de minute.
25-30 de minute... Dumnezeule!
Pot să vă duc la aeroport. Dar nu vă pot duce la timp.
Dar dacă o iei prin Williamsburg?
Am putea, dacă am ajunge în Williamsburg.
Dar nu putem, pentru că e o paradă.
Dacă am ajunge la tunel în centru... E aproape. De acolo, e ușor.
- Dar nu știu cât o să dureze aici. - E în regulă.
- Vreți să așteptăm? - Nu.
O să încerc să găsesc o altă stradă. Mulțumesc mult, oricum.
Iubesc melodia asta.
- Tu ai ales-o? - Sigur mă credeai o puristă.
Poate...
Încă un rând!
- Putem să fumăm? - Da.
Poftim!
Sunteți din L.A.?
Nu.
- Parcă spuneai că ești din L.A. - Nu voiam să-i spun și lui.
Se vede?
Îmi dai și mie una?
Sigur că da.
Te-ai cazat la alt hotel?
Nu.
Ce e cu accentul ăsta? E francez?
- Mi-ai remarcat accentul? - Da. E olandez?
- Ești pe-aproape. E german. - German, desigur!
Am venit să studiez aici și nu m-am mai întors acasă.
Ți-ai păstrat accentul.
- Scuzați-mă, aveți un foc? - Da.
- Dă-mi dracului banii! - Bine, bine...
- Dă-mi portofelul! - Te rog, nu-l răni!
- Dă-l încoace! - Am bani în buzunar.
Fă ce-ți spune, o să fie bine. Gata. E bine?
Uite banii! Am bani. Calmează-te!
Dă-mi mărgelele!
- Nu-l răni! - Nu face asta! la mărgelele!
- Charlie, ce sâni frumoși! - Ar trebui să i-o trag nevesti-tii!
- Încetează! - Max?
Te rog, nu-l...
Mă săruți pe mine?
- Îți tai mâinile! - Max, e în regulă.
- Te tai! Cară-te de aici! - Bine, îmi cer scuze.
Fugi!
- Te simți bine? - Nu.
Te simți bine? Gata!
Blestemat de New York!
Avem un suspect de jaf. Un bărbat hispanic.
Vrei să raportezi atacul?
Dacă vrei s-o faci, poliția e aici.
Nu, să mergem!
O să-ți revii?
Da. O să mă simt bine. Dar inima încă îmi sare din piept.
Vrei să te culci? Adică...
- Știu ce vrei să spui. - Știi ce vreau să spun.
- Nu, încă nu. - Vrei să mai stau cu tine?
- Mulțumesc. - Cu plăcere. Noroc!
Vrei și tu una?
Mulțumesc.
Pentru viață!
Când trebuie să ajungi la aeroport?
La opt.
Poți să dormi în celălalt pat.
- Nu e nevoie. - De ce?
- O să plec. - Unde te duci?
La aeroport.
Tocmai mi-ai salvat viața.
Amândoi suntem adulți și căsătoriți. Măcar cu atâta să te ajut.
Aș vrea să rămâi.
Am pus ceasul să sune. Ne vedem mâine-dimineață.
Karen?
E în ordine...
Nu te lăsa pradă șocului.
Bună!
Maximilian! Îmi cer scuze că am întârziat.
- Se circulă groaznic. - Nu glumești.
- Unde sunt copiii? - Acasă. Am vrut să vin singură.
- Conduc eu? - Da, sigur.
Ai fost obraznic și ai mai rămas o noapte.
Cum e la bunica? E totul în regulă?
- Da, totul e excelent. - Bine.
Ce e mirosul ăsta? Îl simți? E ascuțit și acrișor.
Nu mirosea așa în mașină înainte.
- Ce e? - Nu știu.
E apa de colonie pe care am primit-o în avion.
Da, înlocuitorul acela ieftin. E foarte puternic.
Bietul Max! Probabil că ți-a fost greu să nu poți dormi în pat.
Nu, a fost în regulă. O să dorm mai bine în seara asta, sunt sigur.
Eu n-aș fi așa de sigură, tigrule!
Mimi, nu face asta! Puteam să murim.
Avertizează-mă când mai faci așa ceva.
Haide... Liniștește-te, iubitule! Abia te-am atins.
Mi-a fost dor de dl Umflățilă, atâta tot.
Salut!
E cineva acasă?
- Nu mă săruta! - Am dreptul. Eu te-am adus pe lume.
Vino încoace! Cât mă bucur să vă văd!
- Îți place? - Da, e bună.
- E prea condimentată, tată? - Nu. E bună.
E de la noul magazin din mall. Janie mi l-a recomandat.
M-am gândit că seara asta e una specială.
Seara asta e specială? Mămica e foarte grijulie.
- Ce înseamnă grijulie? - Plină de grijă, prostule!
Nu, nu! Fără violențe împotriva femeilor.
Trebuie să dormi în seara asta, crede-mă!
O să mă crezi proastă, dar, aseară, după ce am primit mesajul tău,
m-am tot gândit la câtă violență e în New York.
Îmi tot închipuiam că ești jefuit.
Termină! Ce prostie! Sunt aici, în siguranță.
Haide... Nu!
Oscar, pleacă de aici! Ce e? Simți vreun miros la tăticul?
- Oscar! - Du-te la vasul tău!
- Ce e? Oare ce miros simte? - Termină!
Oscar a luat-o razna. Poate că nici lui nu-i place apa de colonie.
E un câine cu gusturi fine.
Poate că ar fi bine să mă duc să fac un duș.
- Nu, iubitule, mănâncă! - Am înțeles aluzia.
Faptul că miroși nu înseamnă nimic. E o chestie de zi cu zi.
Râdeți de tata!
Vești importante de la a 50-a aniversare a ONU.
Mașinile au venit și au plecat, lăsându-l pe newyorkezi
să se întrebe cine e în spatele geamurilor fumurii.
Oscar, afară!
- Ce crezi că-l supără pe Oscar? - Habar n-am.
Poate că încearcă să-mi spună ceva.
Poate că simte mirosul altei târfe.
E posibil?
Mimi, trebuie să-ți spun ceva...
- O să mă urăști. - Știu ce vrei să-mi spui.
A fost o singură dată?
De mai multe ori?
Ai fumat, nu?
Oscar nu e prost, Max. A simțit mirosul. Și eu, la fel.
Poliția fumatului te va supraveghea zi și noapte. Nu, dle Păcătos?
Să mergem la culcare...
Aproape... În cercuri, iubitule!
E bine. Da... Mai încet!
Da, ușor. Asta e! Acum, mai tare.
Da, mai am puțin!
Da, hai, iubitule! Aproape că-mi dau drumul.
Da, iubitule!
Nu, nu! Nu te mișca.
Nu te mișca! Da!
Dumnezeule, da! Îmi dau drumul!
Strânge-mi sânii! Strânge-i!
- Iubito, o să-i trezești pe copii. - Dă-i naibii! Îmi dau drumul!
- A fost bine? - Fantastic!
- Și pentru tine? - A fost perfect.
Iubitule?
Îmi cer scuze.
- Te simți bine? - Da. N-am nimic.
Iartă-mă!
Îmi place să te bat.
Am cumpărat o casetă.
- Ce fel de casetă? - Un ghid pentru sex.
Mă gândeam să încercăm ceva nou. Bine?
Da.
Vrei să ne uităm în seara asta?
Doamne! Ce ai făcut aseară? Asta e o vânătaie?
- E cerneală. - Cerneală?!
De la stiloul meu. l-a curs cerneala.
- Nu-i nimic. - Ai o inimă neagră.
Noapte bună!
Fumatul o să te omoare.
Fumatul o să te omoare!
DMZ Production. Cu ce vă pot ajuta?
- Max, ce mai faci? - Michelle, bună!
- Îmi pare bine. Tu ești? - Madeline.
Aș vrea, dar n-am timp acum.
Cum a fost excursia la New York? Ce obraznic ești!
Asociația Murăturilor nu se limitează doar la lucrătorii din domeniu.
Nu. Murăturile sunt ceva de sezon.
Asociația reprezintă drepturile lucrătorilor
în branșa murăturilor și a verzei murate
de pe întreaga Coastă de Vest a Americii.
Ce-ar fi să începem cu dreptul? Don?
Nathan a creat o campanie destul de interesantă și...
Îl știți pe tipul de la meteo care are în fiecare zi un alt costum?
Îi trimitem un costum cu murături. Apoi, unul cu hotdog și varză murată.
Două costume, două emisiuni!
Am putea încerca o campanie împreună cu Asociația Hotdogului.
Legăm varza murată de hotdog.
Găsim cel mai important producător de hotdog din țară.
Gus Bank.
Îl punem să spună cât de bun e tradiționalul hotdog cu varză murată.
- Profităm de el. - "Toată lumea iubește hotdog-ul."
E un moment foarte dificil pentru varza murată.
Recunosc că nu e o mâncare foarte elitistă.
Vrem să-i atragem pe cei sub 21 de ani. Generația rock 'n roll...
Max va regiza spoturile. V-a plăcut caseta sa de prezentare.
Max, vrei să mai arunci niște bușteni pe foc?
- Premiile Asociației Murăturilor. - Cine ar primi aceste premii?
Oricine e celebru și are probleme.
Familia regală britanică.
John Wayne Bobbit.
Cred că ar fi bine să elaborezi un pic.
"A fost prins între chiflă și varza murată."
"A fost o varză."
Sincer să fiu, mai bine mor decât să fac așa ceva.
- Nu facem întotdeauna artă. - Stai puțin!
Gândește-te la companie. Cum rămâne cu imaginea?
Ne-am chinuit atâta ca să pun o sculă verde pe ecran? Nu prea cred.
Dacă e vorba doar de bani, fă ce vrei! Eu am plecat.
Ar trebui să încerci să păstrezi contracte precum cel cu Armani.
Astea impresionează.
Murăturile naibii!
- Doamnele sunt de la Armani. - Max Carlysle.
- Am auzit că ești un geniu. - Mulțumesc mult.
Credeam că o să fie 50.
Erau, dar n-am reușit să conving 25 dintre ele să se radă în cap.
George, stai puțin!
Mai culege niște frunze.
Doamnele de la Armani sunt obsedate de treaba cu sfârcurile.
- Sfârcurile mele! - Sunt minunate.
Sunt sfârcurile mele, bine?
Stai să te văd! Arăți extraordinar.
- Nu vreau să discut cu alții. - Bine.
Stai în lumină! De-asta e lumina. Ești minunată! Ești o profesionistă.
Nu mă lua de sus! Sunt vegetariană. Mănânc doar pește.
Am mai spus asta de cinci ori pe ziua de azi.
Nu rochia aranjează femeia. Femeia aranjează rochia. Nu știai asta?
- Ce e? Ești la ciclu? - O să revin mâine. Mă duc acasă.
Nu, acum. Nu te poți întoarce.
Le interesează câte rochii de 4.000 de dolari vom distruge.
Anul următor a fost unul dificil.
Viața mea părea să se schimbe complet.
Iar eu nu făceam decât să privesc.
Parcă nici n-aș fl existat. Mă vedeam și mă auzeam.
Dar nu eram deloc implicat în proces.
Îmi iubesc soția. Îmi ador copiii.
Dar nu mal eram eu însumi.
Nu mai eram eu.
Ce am pierdut?
Spuneam că, sincer să fiu, nu înțeleg chestia cu homosexualitatea.
Știu că trebuie să fim liberali aici, în California, dar...
Bărbații nu sunt atrași în mod natural de cei ca ei.
Femeile, pe de altă parte, au un talent nativ.
Don, vreau să te întreb ceva. Ai sărutat vreodată un bărbat?
Nu, Max. N-am sărutat niciodată un bărbat.
Uitați-vă la zâmbetul ăsta!
- E în faza de negare. - Dar îți place sexul anal, nu?
Max, având în vedere că amândoi lucrăm în publicitate,
te-am văzut pupând pe alții în fund...
Și m-ai văzut pupând pe alții în fund.
- Deci răspunsul e "da". - Suntem pe aceeași lungime de undă.
Întrebarea arzătoare e dacă tu ai sărutat un bărbat.
Da.
Fugi de-aici!
Asta înseamnă că sunt mai puțin bărbat?
Nu, în opinia mea.
Asta ar trebui s-o întrebăm pe Mimi.
Unde e cafeaua?
Safariul în Congo, împreună cu Marie, a fost spectaculos.
Eram în mijlocul junglei, dar ne puteam întoarce la hotel,
deschideam televizorul
și vedeam la CNN ce se întâmplă în lumea civilizată.
Eu nu știu decât că, înainte să plec în astfel de locuri,
întotdeauna întreb dacă acolo se prinde CNN-ul.
Acum se prinde cam peste tot. Și nu au numai CNN, ci și MTV.
Anumite emisiuni sunt educaționale.
Televiziunea e cel mai rău lucru care s-a întâmplat în America.
De ce spui asta?
Te uiți la talk-show-urile astea, unul după altul...
Stai și te uiți la niște tembeli nenorociți.
Apoi vin știrile, cu interviuri de 30 de secunde.
După care bagă niște reportaje de interes uman. Frumos și drăguț!
Și asta, numai ca să nu luăm un pistol și să ne zburăm creierii.
- Nu dramatiza! - Și nu e bine, Max?
Vreți să știți ce e televiziunea, de fapt?
- E cea care te plătește. - Televiziunea e lobotomie frontală.
Să-l aplaudăm pe cel care e mâna dreaptă a lui Ilici Lenin!
Își declamă filosofia de poet luptător privind televiziunea și...
Mulțumesc.
Drogatul homosexual Max!
Hei, "Tambourine Man", anii '60 au trecut.
Știi ceva, Don?
Du-te naibii!
Dacă am primit semnalul...
Vrea cineva desert? Avem Bailey's, Haagen-dazs... Preferata ta, Don.
Trebuie să plecăm.
Ai distrus petrecerea!
Mă gândeam că o să mai încingem atmosfera.
Că o să purtăm o conversație adevărată.
Nu prea cred.
Toată lumea se simțea bine, până te-ai hotărât tu să devii serios!
Ca să ne arăți ce profund ești tu și ce proști suntem noi!
Nu e vorba de asta. Pe unii nu-i interesează numai apa îmbuteliată.
- Cum ar fi asistenta ta? - Mickey?
Îți soarbe cuvintele!
Ce vrei să spui?
Te culci cu ea?
Poftim?
Te culci cu cineva, și sigur nu cu mine!
- l-ar plăcea să i-o tragi. - Serios?
Da. Sau Marie? Brusc, te găsea fascinant.
Da, sunt fascinant.
Apropo de Marie... Poate că mă găsește fascinant
pentru că soțul ei s-a uitat sub rochia ta toată seara.
- Acum te iei de rochie! - Nu, îmi place rochia.
- Dar contează cum o porți. - Cred că ești în minoritate.
Sincer, îmi face plăcere că unii bărbați mă găsesc atrăgătoare.
Ești atrăgătoare,
dar nu trebuie să-ți arăți întruna sânii ca să ți se spună asta.
Eu n-am...
Te-ai gândit că, atunci când te apleci peste masă, îți arăți sânii?
- Du-te naibii! - Sau ai făcut-o special?
Ai aranjat totul!
Ești atât de drogat... Ți-ai pierdut mințile și nu mai ai logică.
- Bine, o să încerc. - Nu știu ce încerci să spui.
E posibil ca, atunci când îți cumperi rochiile astea decoltate,
să le alegi numai dacă, aplecându-te spre stânga, ți se dezgolește sânul?
Nu așa se aleg rochiile.
Sau dacă, aplecându-te spre dreapta, se poate vedea sfârcul?
După un an
Pot să vă ajut?
- Da, îl caut pe Charlie Rievers. - E acolo.
Mulțumesc.
Salut! Ce mai faci?
Bună dimineața, Charlie!
Bună ziua, domnilor! Cum ai dormit?
O să-l spăl pe Charlie. Ar fi bine să așteptați afară.
Stai prin preajmă.
Am dormit foarte bine astă-noapte.
Max?
- Sunt Vernon, fratele lui Charlie. - Vernon!
Ce mai faci?
La naiba! Scuze. Să-mi scot astea.
Cum merg treburile aici?
Doctorul zice că mai are o săptămână, poate două.
Am auzit că ție îți merge bine.
Charlie spunea că afacerile sunt înfloritoare. Mă bucur să aud asta.
Să fii în L.A. și să te distrezi... Trebuie să fie un vis.
Mă descurc.
E minunat! Ai cunoscut vreo vedetă? Probabil că nu.
Încercam să-mi amintesc când te-am văzut ultima oară.
- E vreo baie pe aici? - Da. N-o folosi pe asta.
- E una acolo, la stânga. - Grozav. Scuză-mă!
Max, ce mai faci, prietene?
Bine. Tu?
Sunt foarte obosit. Nu pot să dorm.
Cât mai stai?
Știu că Vernon ți-a spus tot.
Cel mai bine ar fi să...
Eu sunt cinstit cu tine, fii și tu cinstit cu mine.
- Bine. - Știi ce se întâmplă.
Bine.
Am venit aici ca să te ajut. Spune-mi ce vrei, orice ar fi, și fac.
În primul rând, poți să-mi întorci perna. E udă.
Împinge-mă spre stânga.
Îmi plesnește capul.
- Așa e bine? - Mult mai bine.
N-am sonor.
Sigur... Mimi vine mai târziu.
- Vine și Mimi? - Da.
Înseamnă că sunt mai bolnav decât credeam.
Traficul e groaznic.
Dacă vreau să-i văd pe cei pe care-i iubesc,
ei nu pot ajunge când mă simt mai bine.
E ciudat. Vreau să te ocupi tu de tot.
Tu poți s-o faci fără să fii nepoliticos.
Bine. Care e cea mai bună oră pentru vizite?
În zori, chiar înainte de răsărit. Atunci e înspăimântător.
Pe la 5:30 sau 5:45.
Fac în pantaloni de teamă că voi muri.
Mi-ar fi bine dacă ai veni atunci.
O să vin.
Mi-am dat seama că urma să moară. Sigur, știusem asta mereu,
dar, până în acea clipă, fusese doar o idee abstractă.
Acum, devenise realitate.
Charlie urma să ne părăsească în curând
și nu avea să se mal întoarcă.
Moartea e tare ciudată.
Tot ce era gol șl fals în mine, brusc, a devenit extrem de limpede.
Uită-te la tine!
- Frumosule, îți place? - Începeți petrecerea! Am sosit.
E pe cinci, nu pe trei. E poimâine.
- Nu, e pe trei. Mincinosule! - Bine, e pe trei.
- Salut, Max! Ce faci? - Salut, Vern! Mă bucur să te văd.
Să ți-o prezint pe soția mea.
Ea e!
Bună!
Salut, frate!
Sunt epuizat. Îți mulțumesc că ai venit.
Când vine soția ta?
- Mai vine? - Da.
- Când? - Mâine.
Hai să luăm masa împreună! Știu un restaurant grozav în centru.
- Îți place sushi? - Da.
Perfect! Trebuie să mergem.
Mi-e teamă din cauza acelei lungi liste de oameni cu care m-am culcat.
l-am sunat și...
Sunt supărat pentru că am dureri în gură,
și Kevin nu vrea să mă mai sărute.
- O să-ți ascult inima. - Bine.
- Cum e? - Bine.
- E tot acolo? - Tot acolo.
- Bine, bine... - Să vedem ce fac plămânii.
Vreau să respiri mai tare.
Mai tare!
Încă o dată.
- O să plec acum. - Așa aș face și eu.
- Vrei ceva de la magazin? - Mai respiră o dată, Charlie!
- Ceva de mâncare? - Adu-mi ceva bun, niște delicatese.
Mai vrei niște suc de papaia?
Suc de papaia. Da, e chestia cu enzimele. E bun pentru...
E bun pentru gură.
Să-ți punem cămașa albastră?
- Max... - Da?
Te porți nemaipomenit cu mine, dar îmi fac griji pentru tine...
- Îți faci griji pentru mine? - Da. Nu pari fericit.
Meriți să fii fericit. Ai stat aici tot timpul.
- Și arăți... - Vreau să-i verific spatele.
Chris spunea că pari tulburat și depresiv, iar eu am zis că așa e.
- Nu asta ai spus? - Tulburat și depresiv.
Fă-ți griji pentru tine, și îmi fac eu pentru mine.
Bine, dar uită-te la mine! Viața e scurtă. Înțelegi?
Ecologiștii au dreptate. Nu e o repetiție. E de-adevăratelea!
Bine. La revedere!
Cum e respirația?
E bine. O să-mi aducă marijuana. E bine?
- Nu. - De ce? Oricum, n-am imunitate.
- Cum o să mă afecteze? - O să-ți îngreuneze respirația.
Charlie, îți amintești de mine?
Mă bucur să te văd.
La mulți ani, prietene!
Nu știam că e ziua ta. Max nu mi-a spus.
Avem doi copii frumoși. Nu i-am putut aduce.
- Am voie? - Mă bucur să te văd, Charlie.
Salut! Ce mai faci?
O să fac ceva pentru tine... E ziua ta, nu?
- Cine vorbește cu Charlie? - Vernon, fratele lui.
El e Vernon!
Trebuie să plecăm. N-o să pot veni câteva zile.
Max o să fie aici. O să mă întorc cât pot de repede.
Salut, Vernon! Ea e soția mea, Mimi.
- Bună, Vernon! Îmi pare bine. - Și mie.
- Ea e... - Sunt Karen.
- Îmi pare bine, Karen. Și ești... - Soția mea.
Bănuiam eu.
- E extraordinar că ai venit. - Da, sigur...
Bravo, doctore!
- Îi e foame cuiva? - Nu.
Da!
Restaurantul despre care am discutat. Mai ții minte? Sushi...
- Ador sushi! - E fantastic!
Mie nu mi-e foame.
Poate a fost instinctul feminin sau cel matern, de a-mi proteja copiii.
Îți amintești, iubitule? Simțeam că trebuie să vând casa.
Nu ți-am spus? Am avut un al șaselea simț.
Am vândut-o chiar înainte de cutremur.
- Ai avut intuiție. - Exact. Nu, Max?
Pe asta se bazează afacerile imobiliare.
Am vândut casa. Și am luat bani frumoși pe ea.
Apoi, a fost marele cutremur din Northridge. A distrus casa.
Mi-a părut rău pentru cuplul care a cumpărat-o.
A fost distrusă de cutremur? După ce ați vândut-o?
După! E superb! Nu vă place mâncarea japoneză? E grozavă!
Apoi, prețul caselor a scăzut foarte mult.
Ne-am luat actuala casă, care e foarte frumoasă, la jumătate de preț.
- E extraordinară. - Foarte inteligent!
Casele n-au mai fost atât de ieftine din perioada "Goanei după aur".
Așa e. Și toți se temeau să se mute, din cauza alunecărilor de teren.
Știați că alunecările de teren au fost declanșate intenționat?
Poftim?!
- Erau o grămadă de furtunuri. - Bine, iubitule.
Ce glumeț e!
Am fost tentați să ne mutăm acolo.
Eu, de fapt. Lui Karen îi era mai greu, din cauza serviciului.
Cu ce te ocupi, Karen?
Construiesc rachete.
Lucrează pentru Fairchild Group.
E o companie care proiectează rachete pentru sateliții de comunicații.
Și pentru sistemele telefonice.
- Serios? - Da.
Dar filiala de pe Coasta de Vest s-a închis anul trecut.
Nu mai avea sens să ne mutăm. De aceea am rămas aici.
Deci locuiți tot la New York? În ce parte?
În nord.
Avem o casă frumoasă lângă Albany.
Albany... Am auzit de Albany. Nu avem un prieten acolo, Max?
- Nu. - Nu?
Chiar trebuie să ne întoarcem mâine.
Max, dacă nu te superi, o să-ți las niște numere de telefon.
Ăsta e celularul. Ți-l dau și pe cel de acasă,
în caz că se întâmplă ceva cu Charlie.
Trebuie să-ți fie foarte greu.
Să-mi privesc fratele murind și să nu pot face nimic? Da.
- E foarte trist. - Așa e.
Dar era de așteptat.
La stilul lor de viață...
Nu poți privi pe cineva jucându-se printre mine,
fără să te aștepți la o explozie.
Dar nu era obligatoriu să se întâmple. Și nu lui. Ce prostie!
Max, mă bucur că ești aici. Știu că înseamnă foarte mult pentru Charlie.
Înseamnă foarte mult și pentru mine.
Ce ziceți? Bem pentru Charlie?
Pentru Charlie!
Să mâncăm înainte să se... Să se încălzească?
Te-ai prins? Ce preferi? Tonul?
Fă-mi o surpriză.
Taxi!
- Ne pare rău. - E exact la timp.
- Perfect! - E pentru voi.
- Nu, luați-l voi! - Nu-i nevoie.
Mai vine unul. Îl luăm pe următorul. Vă rog!
Mulțumesc. M-am simțit bine.
Mi-a făcut plăcere, Vernon. Trebuie să ne mai întâlnim.
- Sper. - Karen...
Noapte bună!
Dă-mi voie!
Noapte bună!
Cât aș vrea o țigară!
Charlie?
Fă-i injecția!
E în regulă.
- Nu știu despre ce vorbim. - Învață!
De ce nu spui propoziții clare, nu generalități?
- Știi ceva? - Nu, tu știi ceva? Asta e...
- Bună dimineața! - Bună, Max!
Nu e mare lucru, dar ți-am adus un cadou,
în semn de recunoștință pentru grija purtată lui Charlie.
Mulțumesc.
- E obosită. - Îți mulțumesc din suflet.
- El rezistă. - Mă duc înăuntru.
Ne vedem mai târziu. Mulțumesc.
Bună!
- Când te-ai întors? - Ieri-seară.
Mi-a plăcut soția ta.
Și ea te-a plăcut.
Serios?
Cum se simte?
Nu prea bine.
Dar a vorbit mult. Mi-a spus că l-ai vizitat anul trecut,
și mi-am dat seama că atunci ne-am cunoscut.
Da.
Atunci...
- E o situație dificilă pentru tine? - Nu, e în ordine.
În ceea ce mă privește, nu s-a întâmplat nimic.
Exact, nu s-a întâmplat nimic.
Karen?
Max...
- Bună dimineața, Charlie! - Salut!
A venit schimbul.
Cum te simți? Ai dormit?
Kevin vine la cinci. După-amiază o să fiu eu aici.
Salut! Îmi cer scuze că te-am trezit așa de devreme.
De ce o sărutai pe cumnata mea?
Ții minte când am venit la New York să te vizitez?
Am pierdut avionul.
- Ce să fac? - Viața e o portocală, Max.
- Ce înseamnă asta? - Nu-ți amintești bancul?
Tânărul evreu stă la picioarele înțeleptului său tată.
Tatăl lui îi spune: "Nu uita, fiule, viața e o portocală."
El se întreabă toată viața ce înseamnă asta.
După 60 de ani, tatăl lui e pe moarte,
iar el îl vede pentru ultima oară.
Tatăl său se stinge,
iar el îl întreabă: "Ce însemna, tată?"
"Ce anume, fiule?" lar el spune:
"Că viața e o portocală."
Cu ultima suflare, tatăl îi spune: "N-am nici cea mai vagă idee."
Da...
Trebuie să-ți rezolvi singur problemele, Max.
Cearta dintre noi a fost o pierdere de timp idioată.
- A fost o prostie. - Știu.
A fost vina mea. Eram invidios. Invidia e un lucru îngrozitor.
Eram supărat pentru că plecaseși și nu mă luaseși cu tine.
Dar nu puteam, Charlie. Nu știam cum.
Știu. Vreau doar ca lucrurile să fie limpezi între noi.
Îmi pare rău.
E în regulă.
E mai greu pentru prietenii mei decât e pentru mine.
Trebuie să te întreb ceva.
Vrei un preot?
Ascultă-mă cu atenție!
Am văzut mulți oameni pierzându-și curajul în ultima clipă.
Nu-mi pare rău!
Dar mi-e frică.
Dar mă și fascinează ce va urma.
Așa că, nu, mulțumesc.
Bine.
Charlie, tatăl tău a fost pe aici.
O să mi-l amintesc mereu ca fiind fratele meu mai mic.
Pe plajă, visând să dea lovitura pe Broadway...
Și îmi amintesc cum m-am întors o dată de la școală
și l-am văzut ieșind din dormitorul mamei, îmbrăcat cu hainele ei.
Se dăduse cu ruj... Era un adevărat avangardist.
Ultima lui dorință a fost să-i sărbătorim viața.
Și asta o să facem.
După slujbă, o să fie o petrecere. Așa a vrut.
A plătit el pentru tot. Asta vom face.
Nu știu. Cine vrea să bea ceva? Tu vrei să bei?
Nu, mă duc să mă plimb puțin. Mă întorc imediat.
Karen!
Cred că ar trebui să rămânem toate gravide...
Și să facem micuți Charlie.
Ce a pățit Karen?
Cred că a băut prea mult. A căzut când dansa.
Foarte ciudat!
Vrei, Max?
Tot nu pari fericit, Max. Fă ceva!
- Pot să intervin? - Vrei să dansezi cu mine?
Nu. Dansează cu asta.
- Ce faci? - Vreau să dansez cu tine.
Vrei să dansezi cu mine?
- Ai înnebunit? - Nu.
Max, cred că mai e cineva în casă!
După exact un an
internetul ăsta e un concept cu totul nou pentru mine.
Și pentru mine a fost. Dar, după ce începi, nu te mai poți opri.
- Tot ce vrei să știi... - Mă zăpăcește.
Și devii dependent de el, pentru că îți oferă atâtea.
Am fost mai retras o vreme, dar acum e bine.
- Ai destul pământ? - Da, poți obține recolte frumoase.
- Poți să crești marijuana? - Poți să cultivi ce vrei.
Uneori, mă gândesc la oameni, la ce le trece prin cap.
Bătrânica de mine nu poate concepe așa ceva.
Copiii îl folosesc în loc de enciclopedii.
Am fost la Charlie săptămâna trecută. La mormânt.
Am pus niște flori. Am trecut pe la casa lui. N-ai mai recunoaște-o.
- Ce i-au făcut? - E cu totul altfel.
Au refăcut grădina. Totul e diferit.
N-ai mai recunoaște nimic. E ciudat.
Te întorci la un loc care era al tău, dar acum nu mai e...
Dar acum toată lumea vorbește despre cybersex.
- Veranda nu mai e. - Nu mai e?
Au scos-o. Era o verandă frumoasă.
Au reconstruit-o și au închis-o cu sticlă.
Grădina e schimbată, piscina nu mai e. Totul e aranjat cu atenție.
- Sunt ghiftuit. - Asta e bine.
Nota, te rog!
Să vedem...
- Plătesc eu. - Nu, plătim amândoi.
Mulțumesc.
Mergem în Soho să bem ceva?
Nu pot. Trebuie să iau copiii peste vreo oră.
- Așa e. Unde sunt? - La film.
- Ce văd? - Ceva nepotrivit pentru vârsta lor.
Dar Max a insistat.
Nu trebuie să-i mai considerăm copii.
- Și așa cresc foarte repede. - Oricum, află totul la școală.
Da, e ciudat.
Am avut un vis ciudat într-o noapte.
Eram într-un hotel, singur. Nu știam unde eram, dar...
Stăteam acolo, și a sunat telefonul. Am răspuns, și era Charlie.
M-a întrebat ce fac, iar eu am spus că bine.
"Nu-ți face griji, totul e în regulă", mi-a spus.
- Viața e o portocală. - Așa e.
- Viața e scurtă. - Da...
A fost grozav. M-a înveselit.
- Max, îl iei tu pe ăsta? - Nu, luați-l voi!
- Dar te grăbești. Hai! - Nu-i nevoie.
Luați-l voi! Noi o să ne plimbăm și o să luăm o gură de aer curat.
Dacă poți numi ăsta aer curat...
- E mai bine decât în L.A. - Oriunde e mai bine decât în L.A.
Bine.
- Ai grijă de tine! - Da.
Scuză-mă!
Aduci copiii direct la aeroport mâine?
Da.
- Avionul decolează la unu. - Știu.
- Mi-a părut bine să te văd, Max. - Și mie.
Max!
Ai grijă să-și facă bagajele cum trebuie de data asta!
Data trecută, jumătate dintre lucruri au rămas la tine.
Da, o să am grijă. La revedere!
Nina Simone: ¶ I know why I waited ¶
¶ know why I been blue ¶
¶ I been waitin' ¶
¶ each day ¶
¶ for someone exactly like you ¶
¶ why should I spend some money ¶
¶ on a show or 2 ¶
¶ when nobody sings those love songs ¶
¶ exactly like you? ¶
¶ you make me feel so grand ¶
¶ I wanna give this world to you ¶
¶ you make me understand ¶
¶ these foolish little dreams ¶
¶ I'm dreamin' ¶
¶ and schemes I'm schemin' ¶
¶ now I know why my mama ¶
¶ she taught me to be true ¶
¶ she knew just around the corner ¶
¶ was somebody like you ¶
¶ You ¶
¶ make me feel ¶
¶ so grand ¶
¶ I wanna give this world to you ¶
¶ baby, you make me understand ¶
¶ these foolish little dreams ¶
¶ I'm dreamin' ¶
¶ schemes I'm schemin' ¶
¶ now I know why my mama ¶
¶ she taught me to be true ¶
¶ she knew just around the corner ¶
¶ yes, she knew just around the corner ¶
¶ there was somebody ¶
¶ exactly ¶
¶ like you ¶
ROMANIAN
Dvdrip by okota_99.