13 méter. Már látnod kellene.
Rendben, hozd fel a hajóorr korlátja felett!
Rendben, Mir-2,a korlát felett megyünk.Maradjon vonalban!
Csendet kérek! Megy a felvétel.
A sötétböl lassan feltünö szellemhajó látványába...
a mai napig beleborzongok.
Látni, ahogy ez a nagyszerü hajó már csupán egy üres roncs,
a tenger fenekén, ott, ahol útja véget ért 1912. április 15-én hajnali fél 3-kor,
hosszú süllyedés után...
a tenger felszínéröl.
Fönök, maga mennyit tud rizsázni!
Hatodik merülés.
Ismét itt vagyunk, a Titanic fedélzetén.
4 kilométerrel a felszín alatt.
Pontosabban 3821 méterrel.
A külsö nyomás 542 kg négyzetcentiméterenként.
Ezek az ablakok 23 cm vastagok, de ha nem bírják,
akkor sayonara egy pillanat alatt.
Jól van, elég ebböl a baromságból!
Tegyétek le a tisztiszállás tetejére, mint tegnap!
Máris.
Rendben, Mir-2, a fö lépcsösor felett szállunk le.
Készen álltok az indulásra?
Igen, Brock, indítjuk a Dunkint. Mehet, Charlie!
- Rendben, ki a kábellel! - Kábel kint.
Oké, Brock, a hajótest mentén haladunk.
Vettem. Most menjünk lejjebb, és befelé az elsö osztályhoz vezetö hajóhíd bejáratán!
A D fedélzeti recepciót és az ebédlöt kellene megnézni.
Vettem.
- Kábel kint. - Kábel kint.
Oké, most balra! Balra, most! Balra, balra!
Snoop Dog beindult. Megyünk lefelé a lépcsökön.
Rendben Lewis, menj le a B fedélzetre!
A fedélzet.
- Engedjen a kábelen, kapitány úr! - B fedélzet. Befelé!
- Vigyázzatok az ajtókeretre! Figyelj! - Látom! Vigyázok.
KÉMKAMERA
Jól megy. Nyugi van, fönök!
Oké, most fordul!
- Kábel kint. - Fordítsátok meg! Vigyázz a falra!
Brock, a zongoránál vagyunk. Veszed?
Vettem.
Pontosan ott.
- Ez az! A hálószoba ajtaja! - Látom.
Bent vagyunk, bent bizony, bébi! Megjöttünk!
Az lesz Hockley ágya. Itt aludt a rohadék.
Hoppá! Valaki nyitva hagyta a csapot.
Állj! Egy pillanat! Menj vissza, jobbra!
Közelebb! A szekrényajtóhoz!
- Megérzés, fönök? - Látni akarom, hogy mi van alatta.
Hadd használjam a kezem!
Rendben.
- Csak óvatosan! Széteshet. - Rendben.
Oké, most! Fordítsd fel! Mehet! Fordítsd!
Ne állj le! Tovább!
Oké, ereszd el!
Hú, bébi! Látod, fönök?
Ez nagy lóvé, srácok.
Csilingel a pénztárgép!
- Megcsináltuk, Bobby! - Visszahoztuk!
Ez az! Te vagy a király!
Ki a király, bébi? Mondd ki!
Te vagy a király, Lewis!
- Bobby, a szivaromat! - Parancsolj!
Na, nyissuk ki!
Engedjetek oda! Várjatok!
- Megvan? - Megvan!
Basszus!
Nincsenek gyémántok.
Ugyanez történt Geraldóval is, fönök,
és a karrierjének annyi lett.
Kapcsold ki a kamerát!
Brock! A cégtöl szeretnék tudni, hogy mi a helyzet.
Szia, Dave! Szia, Barry! Nos, nem volt a széfben.
De nem kell aggódni. Sokfelé lehet még.
Hát hogyne!
Az anyja szobájának a padlóján a romok között,
- A C fedélzet széfjében. - Jimmy Hoffa táskájában.
És még egy rakás más helyen.
Srácok, bízzatok az ösztöneimben! Tudom, hogy közel járunk.
Csak szét kell válogatnunk a dolgokat.
Egy pillanat!
- Hadd lássam csak! - Lehet, hogy találtunk valamit.
- Hol van a nyakláncról készült fotó? - Mindjárt visszahívlak.
1912. április 14.
Azt a mindenit!
Brock Lovett kincsvadász spanyol arany leleteivel vált híressé.
Nyugi, egy perc, és megetetlek.
Orosz tengeralattjárókat bérelt ki, hogy minden idök leghíresebb roncsát,
a Titanicot elérje.
Most müholdon keresztül jelentkezik, a Keldysh kutatóhajó fedélzetéröl,
az Atlanti-óceánról.
- Üdvözlöm, Brock. - Üdv, Tracy.
Mindenki ismeri a Titanic leghíresebb történeteit.
A zenekarról, mely az utolsó percig játszott, és így tovább.
Engem az el nem mondott történetek...
és a Titanic mélyén rejlö titkok érdekelnek.
Robotokat használva jutunk egyre beljebb a roncs gyomrába,
olyan mélyre, mint senki elöttünk.
Az expedícióját számosan támadják...
a ronccsal kapcsolatos jogok miatt, és erkölcsi alapon is.
Sokan sírrablónak tartják.
A Tutankhamon sírjából elökerült leleteket senki nem nevezte...
- Mi a baj? - Erösítsd fel egy kicsit, drágám!
Múzeumi szakértökkel érkeztem ide, akiknek az a feladata,
hogy a leleteket katalogizálják, és vigyázzanak az épségükre.
Nézze csak meg ezt a rajzot, melyet ma találtunk!
Ez a darab papír 84 évig a víz alatt volt,
de a csapatom meg tudja örizni szinte eredeti állapotban.
Talán ennek a rajznak az óceán fenekén kellett volna maradnia örökre?
Láthatjuk, és...
Azt a mindenit!
Brock, müholdas hívásod van!
Bobby, indulunk. Látod, a tengeralattjárók leereszkednek.
Haver, hidd el, ezt hallanod kell!
Ajánlom, hogy igazad legyen.
- Beszélj hangosan! Elég idös a néni. - Nagyszerü!
Brock Lovett vagyok. Miben segíthetek, Mrs...
Calvert. Rose Calvert.
Mrs. Calvert?
Megtalálta már az Óceán Szívét, Mr. Lovett?
Mondtam, hogy hallanod kell.
Rose, csupa fül vagyok.
Meg tudja mondani, hogy kit ábrázol a kép?
Természetesen. Engem.
Csak linkel a néni! Be van csavarodva, és sztár akar lenni!
Isten tudja miért! Mint az az orosz nö, Anesztézia, vagy ki.
Ott jönnek!
Rose Dewitt Bukater 17 évesen halt meg a Titanicon, igaz?
Igaz.
Ha túlélte volna, most legalább 100 éves.
A jövö hónapban tölti a 101-et.
Jó, akkor nagyon rafkós hazudozó.
Már leellenöriztem a hátterét a néninek,
egészen a 20-as évekig, amikor színésznö volt.
Színésznö. Sherlock, ez egy fontos nyom!
Annak idején Rose Dawson néven futott, aztán hozzáment ehhez a Calverthez.
Elköltöztek Cedar Rapidsbe, és szült neki egy rakás gyereket.
Calvert azóta meghalt, és Cedar Rapids sem áll jobban.
És mindenki, aki tudott a gyémántról,
az vagy halott, vagy ezen a hajón van, kivéve öt, persze.
Hová készült ez?
Gyerünk, segítsetek!
Mrs. Calvert, Brock Lovett vagyok. Üdvözlöm a Keldysh fedélzetén!
Vigyük be!
- Üdvözlöm, Mrs. Calvert! - Jó napot!
- Üdvözlöm a Keldyshen! - Köszönöm.
Igen?
- Megfelel a kabin? - Nagyon szép, köszönöm.
Találkozott már az unokámmal, Lizzyvel? Ö viseli gondom.
Már találkoztunk a fedélzeten. Egy pár perce, nagyi.
Ja, tényleg...
Tedd oda! Ott jó lesz. Mindig magammal hozom a képeket.
Hozhatok valamit? Szeretne valamit?
Igen.
Szeretném látni a rajzomat.
XVI. Lajos tulajdonában volt a Korona Kék Gyémántja nevü drágakö.
1792-ben veszett el.
Lajos király akkoriban veszítette el a fejét.
A legenda szerint, a drágakö sem maradt egyben.
Szív alakúvá alakították át, melyet az Óceán Szíveként ismerünk.
Manapság többet érne, mint a Hope-gyémánt.
Szörnyen nehéz volt. Mindössze egyszer viseltem.
Nagyi, szerinted ez tényleg te vagy?
Igen, drágám, én.
Csinos voltam, igaz?
Sikerült lenyomoznom biztosítási adatok alapján,
hogy régebben, titokban, kifizettek egy kárigényt.
Nem tudja véletlenül, hogy kinek?
Szerintem egy Hockley nevü embernek.
Nathan Hockleynak. Igen. A pittsburghi acélmágnásnak.
A biztosítás arra a nyakékre volt, amit a fia vett a menyasszonyának, magának.
Egy héttel azelött, hogy felszállt volna a Titanicra.
A kárigényt a tragédia után azonnal benyújtották.
Ezek szerint a nyakék a hajóval együtt süllyedt el.
Látja a dátumot?
"1912. április 14."
Ezek szerint ha a nagyanyja az, akinek mondja magát,
a Titanic katasztrófájának napján ezt a nyakéket hordta.
És mától maga az én legjobb barátom.
Ezek azok a tárgyak, melyeket a lakosztályából hoztunk fel.
Ez az enyém volt.
Döbbenetes!
Pontosan úgy néz ki, mint amikor utoljára láttam.
Csak a tükörkép változott egy kicsit.
Készen áll a Titanic meglátogatására?
Nos, lássuk csak! A jobb oldalával ütközik a jéghegynek.
Nekivágódik a jéghegynek többször is, mintha morzézna...
vízvonal alatt.
Elöször az orrát öntötte el a víz.
Ahogy a vízszint emelkedett, átcsapott a vízzáró válaszfalakon,
melyek sajnos csak az E fedélzetig tartottak.
Így tehát, míg az orr lemerült a víz alá, a tat emelkedni kezdett, elöször lassan,
aztán egyre gyorsabban, míg a hajó feneke hegyként nem magasodott a felszín felett.
Nem kis fenékröl beszélünk. 20-30000 tonnásról.
Értik? A hajótestet nem ilyen nyomáshoz tervezték.
Tehát mi történik? A hajógerinc mentén széthasad,
és a tat visszazuhan a vízre.
Aztán, ahogy az orr egyre jobban süllyed, magával rántja a tatot, majd leválik róla.
A tat egy pár percig dugóként hánykolódik,
majd megtelik, és 20 perccel 2 után elmerül,
azaz 2 órával és 40 perccel az ütközés után.
Az orr elsodródik egy kicsit, 600 méterrel...
arrább ér a fenékre, 20-30 csomós sebességgel becsapódva.
Frankó, mi?
Köszönjük a kimerítö bemutatót és magyarázatot, Mr. Bodine.
Természetesen az élmény élöben...
egy kicsit más volt.
Megosztaná velünk?
- A nagyinak pihennie kell. - Nem.
- Gyere, nagyi! - Nem!
Add ide a magnót!
Mesélje el, Rose!
84 éve történt.
Semmi gond. Csak próbáljon meg visszaemlékezni!
Mr. Lovett, akarja hallani, vagy sem?
84 éve történt,
de még mindig érzem a friss festék illatát.
Vadonatúj porcelán étkészletek.
A lepedöket akkor csomagolták ki.
A Titanicot méltán nevezték az álmok hajójának.
Mert az is volt.
Valóban az.
A harmadosztályon utazók, akik az orrkabinokba váltottak jegyet...
erre jöjjenek! Itt a sor vége! Erre!
- Jó nagy csónak, mi? - Apa, ez egy hajó.
Igazad van.
Nem értem, miért ez a nagy felhajtás.
Nem tünik nagyobbnak, mint a Mauretania.
Rose, blazírtságod a Titanic esetében érthetetlen.
30 méterrel hosszabb, mint a Mauretania, és sokkal fényüzöbb.
Ruth, a lányát nem egyszerü lenyügözni.
Tehát ez a hajó elsüllyeszthetetlen.
Bizony ám! A jóisten sem tudná elsüllyeszteni.
Uram, a poggyászt a fö terminálnál adja fel!
Arra tessék, uram.
Ezt magára bízom. Beszélje meg az inasommal!
Természetesen, uram. Ha bármi másban segíthetek...
Igen, pontosan.
Minden ládát abból az autóból. Tizenkettöt ebböl.
A széfet pedig a szalonba kérem, a szobák számai B-52, 54 és 56.
Hölgyeim, sietnünk kell. Erre tessék!
- A kabátom? - Nálam van, kisasszony.
Ide sorakozzanak fel az egészségügyi vizsgálathoz!
A harmadosztályon utazók ebbe a sorba álljanak!
Állat fel!
CSAK UTASOK RÉSZÉRE
- Üdvözlöm a fedélzeten, asszonyom! - Üdvözlöm a Titanicon!
Mindenki az álmok hajójának tekintette.
Én rabszolgahajónak,
mely láncba verve vitt vissza Amerikába.
A felszínen olyan voltam, mint egy jól nevelt úrilány.
De belül a kétségbeesés marcangolt.
Jack, bolond vagy. Mindenünket feltetted.
A nincsteleneknek nincs mit veszíteniük.
Te hülye! Hogy tehetted fel a jegyünket?
Sven?
Emelek.
HARMADOSZTÁLY - WHITE STAR LINE
Rendben.
Az igazság pillanata. Kinek változik meg az élete?
Brizio?
- Niente. - Niente.
Olaf?
Semmi.
Sven?
Két pár.
Sajnálom, Fabrizio.
Sajnálod, vaffanculo? Elbuktál mindent?
Sajnálom, hogy sokáig nem fogod látni a mamádat.
Mert Amerikába megyünk! Fullom van, srácok!
Gyerünk!
Hazamegyek!
- Hazamegyek! - Megyek Amerikába!
Nem, haver.
A Titanic megy Amerikába, öt percen belül.
Basszus, Fabri, gyerünk! Ide!
Nagystílüen utazunk! Mint két lóvés manus!
Királyként bánnak majd velünk, ragazzo mio.
Érted? Ez a végzetem!
Mindig mondtam neked, hogy milliomos leszek Amerikában!
- Bolond vagy! - Lehet, de nálam vannak a jegyek!
- Azt hittem, fürgébb vagy! - Aspetta!
Várj! Hallod, várj meg!
Utasok vagyunk! Utasok!
Megvizsgálták már magukat?
Természetesen.
De nem vagyunk tetvesek. Mindketten amerikaiak vagyunk.
Rendben. Jöhetnek.
A két legszerencsésebb flótás a világon. Fel tudod ezt fogni?
Viszlát!
- Van ismerösöd a parton? - Hogy lenne? De nem ez a lényeg!
- Viszlát! Hiányozni fogsz! - Viszlát!
- Soha nem felejtelek el!
Gyere, drágám, menjünk!
G FEDÉLZET
G-60.
Elnézést, asszonyom.
Itt is vagyunk.
Hogy s mint? Jacknek hívnak. Örvendek.
Jack Dawson. Örvendek. Hogy s mint?
Ki mondta, hogy tiéd a felsö ágy?
Hol van Sven?
Uram, ez itt az ön privát sétafedélzete.
Van valamilyen kívánsága? Elnézést.
- Ez lenne az? - Nem.
Arcok voltak rajta.
Ez lesz az.
Mindegyiket rakjam ki, kisasszony?
Igen, kicsit színesebbé teszi a szobát.
Rakja be oda! A szekrénybe.
Istenem, már megint ezek a mázolmányok!
Kidobott pénz, szent igaz.
Cal és az én ízlésem között az a különbség, hogy nekem van.
Lenyügözöek...
olyan, mintha álomképeket nézegetnék.
Csupa igazság, de semmi logika.
- Hogy is hívják a festöt? - Valami Picasso.
Valami Picasso. Nem viszi sokra. Értek az ilyesmihez.
- Tegye a Degas-képet a hálóba! - Legalább nem volt drága.
Tegye a szekrénybe!
Cherbourgban egy Margaret Brown nevü nö is a hajóra szállt.
Mollynak hívta mindenki.
Az elsüllyeszthetetlen Molly Brown néven vált ismertté.
Fiam, nem fogok egész nap magára várni.
Tessék, azt hiszem megbirkózik vele.
A férje aranyat talált, valahol nyugaton.
Anyám csak újgazdagnak hívta.
Másnap délután már Írország partjaitól...
nyugatra haladtunk,
a nyílt óceánon.
Irány a nyílt víz, Mr. Murdoch! Hajtsuk meg a kicsikét!
Igenis, uram!
- Teljes gözzel elöre, Mr. Moody! - Igenis, uram!
FÉLGÖZ - TELJES GÖZ
Teljes gözzel elöre!
Gyerünk emberek, mintha élnének!
Mit mutat a mérö?
Rajta! Pakoljuk meg rendesen! Teljes gözzel haladunk!
Gyerünk már, dolgozzatok!
GÖZNYOMÁS MÉRÖ
21 csomó, uram.
Nézd!
Látod?
Ott egy másik! Látod?
Látod? Nézd, ahogy ugrik!
Szinte már látom a Szabadságszobrot.
Nagyon kicsi még, persze.
Én vagyok a világ ura!
Ez a hajó, az ember által valaha készített, legnagyobb mozgó tárgy.
Mr. Andrews hajómérnök volt az, aki ezt a hajót az utolsó csavarig tervezte.
Én csak összeraktam, a tervek Mr. Ismay fejéböl pattantak elö.
Ö képzelt el elöször egy akkora...
és olyan fényüzö gözhajót, melyhez foghatót soha többé nem tudnak építeni.
És lám, itt is van, teljes valójában.
Bravó, bravó!
A lazac.
Rose, tudod, hogy ki nem állhatom.
Tudja.
A báránysültet kérnénk. Angolosan, egy kis mentaöntettel.
Szereted a bárányt, drágaságom?
Kolbászt.
Fel is szeleteli majd húst neki, Cal?
Kinek jutott eszébe ez a Titanic név?
- Maga volt, Bruce? - Igazság szerint, én.
A méretre akartam utalni a névvel is.
A méret stabilitást is jelent, luxust,
és mindenekfelett eröt.
Mr. Ismay, hallott már Dr. Freudról?
Azt hiszem, a férfiak méretekre vonatkozó...
megszállottságáról alkotott elképzelései igen érdekelnék önt.
Mi ütött beléd?
Elnézést.
Bocsássanak meg neki!
Olyan mint egy csöre töltött fegyver, Cal. Tud vele bánni?
Oda kell majd figyelnem arra, hogy mit olvas,
nemde, Mrs. Brown?
Ki az a Freud? Egy utas?
Szép ez a hajó.
Igen, hiszen ír hajó.
Nem angol?
Írországban építették. 15000 ír munkás dolgozott rajta.
Sziklaszilárd. Dolgos ír kezek.
Jellemzö.
Az elsö osztály kutyái idejárnak a dolgukat végezni.
Ebböl is tudjuk, hol állunk a ranglétrán.
Mintha elfelejthetnénk.
Tommy Ryannek hívnak.
- Jack Dawson. - Üdv.
- Fabrizio. - Szevasz.
Ezekkel a rajzokkal pénzt is lehet keresni?
Felejtsd el, haver!
Majd ha piros hó esik,
akkor lesz esélyed közel kerülni hozzá.
Lelki szemeimmel láttam a jövömet.
Bálok és fogadások végtelen sora,
jachtok és lovaspóló meccsek.
Mindig ugyanazok az unalmas alakok, felszínes beszélgetések.
Úgy éreztem, mintha egy szakadék szélén állnék,
és senki nem húz vissza.
Senkit nem érdekel,
senki nem veszi érszre.
Ne tegye!
Maradjon ott!
Ne jöjjön közelebb!
Ugyan már! Adja a kezét, és visszasegítem!
Nem! Maradjon ott, ahol van!
Komolyan gondolom!
Elengedem!
Nem, nem fogja.
Mi az, hogy nem fogom?
Nehogy azt higgye, hogy megmondhatja, mit tegyek, és mit ne. Nem is ismer.
Hát, már eddig is megtehette volna.
Elvonja a figyelmem. Hagyjon magamra!
Nem megy. Már belekeveredtem.
Ha elengedi a korlátot, nekem maga után kell ugranom.
Ne legyen nevetséges!
- Odaveszne. - Jó úszó vagyok.
Már az esésbe belehalna.
Fájna, az biztos. Nem mondom, hogy nem.
Igazság szerint sokkal jobban aggaszt,
hogy nagyon hideg a víz.
Mennyire hideg?
Fagyos. Talán egy-két fokos.
Járt már... Járt már Wisconsinban?
Micsoda?
Arrafelé iszonyú kemény telek vannak.
Ott nöttem fel. Chippewa Falls mellett.
Emlékszem rá, hogy kölyökkoromban apámmal...
elmentünk lékhorgászatra a Wissota-tóra.
- A lékhorgászat az, amikor... - Tudom, hogy mi a lékhorgászat.
Elnézést.
Csak tudja, olyan városi lánynak tünik.
Mindegy, alattam...
egyszer beszakadt a jég.
És higgye el,
az a víz, ott lent,
olyan iszonyú hideg,
mintha ezernyi tüvel szurkálnák a testét.
Eláll a lélegzete. Még gondolkodni sem tud.
Illetve, a fájdalmon kívül másra nem.
Szóval ezért nem fülik a fogam ahhoz, hogy beugorjak maga után.
De mint mondtam,
nincs más választásom.
Csak abban reménykedhetem, hogy visszamászik,
és feloldoz a kötelességem alól.
Magának elment az esze.
Ezt már sokan mondták,
de már elnézést, kisasszony,
nem én lógok itt a hajó korlátján.
Jöjjön!
Adja a kezét!
Nem gondolja komolyan.
Jack Dawsonnak hívnak.
Rose Dewitt Bukater.
Leírná?
Jöjjön!
Tartom! Tartson ki!
Kapaszkodjon!
Segítsen, kérem!
- Segítsen, kérem! - Figyeljen rám! Fogom a kezét!
Nem engedem el!
Húzza fel magát! Gyerünk!
Gyerünk! Nagyon jól csinálja!
Menni fog!
Megvan!
Mi folyik itt?
Hátra! Meg ne mozdulj!
Kerítsék elö a csendört!
Ez teljes mértékben elfogadhatatlan.
Miböl gondolja, hogy hozzáérhet a menyasszonyomhoz?
Nézzen a szemembe, maga mocsok!
- Cal! - Mit képzel, mit csinál?
Cal, hagyd abba! Baleset volt.
Baleset?
Igen, az.
Apró csacskaság.
Áthajoltam a korláton, és megcsúsztam.
Nagyon ki kellett hajoljak, hogy lássam a...
- Hajócsavarokat? - Azokat, és megcsúsztam.
És le is zuhantam volna, ha Mr. Dawson meg nem ment.
Ö maga is majdnem leesett.
A hajócsavarokat akarta látni.
Többször mondtam, a nök és a gépek, két külön világ.
Így történt?
Igen, nagyjából.
Akkor a fiatalember egy hös! Szép volt, fiam! Szép munka!
Nos, akkor minden rendben. Folytatjuk a konyakozást?
Ó, drágám! Biztos nagyon fázol. Gyere be a melegre!
Nem kellene valamit adni a fiúnak?
Természetesen.
Mr. Lovejoy,
azt hiszem, 20 dollár megteszi.
Ennyit ér a hön szeretett nö megmentése?
Rose elégedetlen.
Ó, mit tehetek?
Tudom már!
Tudja mit, csatlakozzon hozzánk holnap vacsorára!
Lenyügözheti a társaságot a höstettével.
Oké. Megyek.
Helyes. Akkor ezt is megbeszéltük.
Na, ez érdekes lesz.
Lenyúlhatom egy cigire?
Meg kellene kötni a füzöt.
Érdekes. A hölgy hirtelen csúszott meg,
de magának volt ideje levenni a kabátot, és a cipöt.
Észrevettem, hogy lehangolt vagy.
De nem teszek úgy, mintha tudnám az okát.
Azt terveztem, hogy ezt...
a jövö heti eljegyzési vacsoráig nem adom át.
De talán, mégis jobb lenne ma este.
Édes Istenem!
Ezzel is emlékeztetlek az érzéseimre.
- Ez egy... - Gyémánt? Igen, az.
Pontosan 56 karát.
XVI. Lajosé volt.
Le Coeur de la Mernek hívták.
- Az Óceán Szíve. - Igen, az Óceán Szíve.
Lenyügözö.
Nemesi viselet.
Mi nemesek vagyunk, Rose.
Tudod, hogy mindent megadnék neked.
Semmit nem tagadnék meg töled,
ha te nem tagadnál meg engem.
Tárd ki a szíved elöttem, Rose.
15 éves korom óta egyedül élek.
Mióta a szüleim meghaltak.
Nem voltak testvéreim vagy más rokonaim az ország azon részében.
Eljöttem, és azóta nem is mentem vissza.
Mint a pitypang a szélben.
Rose, már legalább másfél kilométert gyalogoltunk a fedélzeten,
kitárgyaltuk, hogy milyen szép az idö, és milyen gyermekkorom volt,
de nem hiszem, hogy ezért akart velem beszélni, nemde?
- Mr. Dawson, én... - Jack.
Jack,
meg akarom köszönni, amit tett.
Nem csak azt, hogy visszahúzott,
- hanem a diszkrécióját is. - Nagyon szívesen.
Nézze,
tudom, hogy mi jár a fejében:
"Szegény gazdag kislány! Mit tudhat a szenvedésröl?"
Nem.
Nem erre gondoltam.
Azon gondolkodtam,
hogy mi késztethet egy ilyen lányt egy ilyen kétségbeesett lépésre?
Nos, én...
Minden.
Az egész világ, az emberek.
Az, hogy tehetetlen vagyok,
miközben az életem halad elöre, és nem tudom megállítani.
Azt a mindenit!
Mint a nyeletlen fejsze, úgy zuhant volna.
500 meghívót küldtek ki.
Philadelphia lakosságának krémje lesz jelen.
Mindeközben én úgy érzem,
hogy egy zsúfolt szoba közepén állok,
torkaszakadtamból üvöltve, de senki nem veszi észre.
Szereti?
Hogy mondta?
Szereti?
Ez nagyon faragatlan volt. Ilyet nincs joga kérdezni.
Ez egy nagyon egyszerü kérdés. Szereti, vagy sem?
Ez a beszélgetés egyre kevésbé tetszik.
Miért nem válaszol?
Ez abszurd.
Nem is ismer, én sem ismerem magát,
és nem vagyok hajlandó erröl beszélgetni.
Maga faragatlan, közönséges, és szemtelen,
én pedig itt hagyom magát.
Jack, Mr. Dawson, nagyon örvendtem.
Megkerestem, hogy megköszönjem, meg is köszöntem...
És meg is sértett.
Nos, meg is érdemelte.
- Persze. - Persze!
- Azt hittem, éppen indulni készül. - Megyek is.
Maga egy idegesítö alak.
Várjunk csak, nem nekem kell elmennem.
Ez itt az én felségterületem. Maga menjen el!
Lám, lám, lám! Ki is a faragatlan?
Mi ez a hülye táska, amit magával cipel?
Mi maga, müvész, vagy valami hasonló?
Ezek jók.
Nagyon jók, ami azt illeti.
Jack, ez nagyon finom munka.
Hát, nem sokra tartották Párizsban.
Párizsban?
Sokat utazik, ahhoz képest, hogy...
Korlátozottak az anyagi lehetöségei.
Mondja csak ki, csóró vagyok. Nem zavar.
Lám, lám, lám.
Ezeket élö modellek alapján rajzolta?
Ez Párizs egyik legjobb oldala.
A lányok elég hamar vetköznek.
Ez a nö tetszett magának.
Sokszor lerajzolta.
Nagyon szép keze van, látja?
Szerintem viszonya is volt vele.
Nem. Csak a kezébe szerettem bele.
Egy féllábú utcalány volt.
Látja?
Nagyon jó humorérzékkel volt megáldva.
Ez a hölgy pedig...
egy bárban ücsörgött minden este,
a nyakában hordva az összes ékszerét,
és rég elvesztett szerelmét várta.
Madame Bizsunak neveztük el.
Nézze, milyen molyrágta a ruhája!
Jack, maga nagyon tehetséges.
Tényleg az.
- Maga igazán látja az embereket. - Én magát látom.
És?
Nem akart leugrani.
De hiszen az egyetem célja az, hogy megfelelö férjet találjunk.
Rose ezen már túl van.
Ó, jaj, itt jön az a közönséges Mrs. Brown.
Álljunk fel gyorsan, még mielött ideül!
Szevasztok, lányok! Reméltem, hogy együtt teázunk.
Jaj, nagyon sajnáljuk. Most fejeztük be.
A bárónövel éppen most akartunk egy kis friss levegöt szívni.
Nagyon jó ötlet! Friss pletykára vágyom.
Bárónö.
Az utolsó négy kazán még nem üzemel?
Nem, nincs rájuk szükség.
Nagyon jó idöt futunk.
A sajtó tisztában van a Titanic méreteivel.
Azt akarom, hogy a sebességén ámuljanak.
Legyen miröl írniuk.
A Titanic elsö útjának címlapra kell kerülnie.
Mr. Ismay,
nem szeretném túlterhelni a motorokat, míg bejáratósak.
Hogyne. Én csak egy utas vagyok.
Magukra bízom, hogy eldöntsék mi a helyes.
De micsoda diadal lenne az ön utolsó útján,
már kedden este New Yorkba érni, meglepve mindenkit.
Így a reggeli lapokban meg is jelenhetne.
Így szép nyugdíjba menni, E. J!
Helyes.
Ezután egy halászhajón dolgoztam Montereyben,
majd Los Angelesbe mentem, a Santa Monica-i mólóra,
és tíz centért rajzoltam portrékat.
Én miért nem lehetek olyan, mint maga, Jack?
Csak menni az orrom után, amikor csak kedvem tartja.
Mi lenne, ha egyszer lemennénk a mólóra,
még akkor is, ha csak képzeletben lehetséges.
Ne, menjünk le! Olcsó sört fogunk inni,
és addig ülünk a hullámvasúton, míg rosszul nem leszünk.
Aztán lovagolunk a parton, a hullámok között.
És maga is úgy ül majd a lovon, mint egy férfi, nem oldalvást.
- Egy-egy láb a két oldalon? - Persze.
- Megmutatná? - Persze, ha akarja.
Tanítsa meg, hogyan lovagol egy férfi.
És hogyan rágja a bagót.
És hogyan köp!
Ezt nem tanították meg az iskolában?
Nem.
Na, akkor ezt most megmutatom. Itt, és most.
Jöjjön, megmutatom, hogyan kell.
- Jack, ne! - Ugyan már!
- Ne! Várjon, Jack! - Jöjjön már!
Nem, Jack. Erre képtelen vagyok.
Jól figyeljen.
Ez undorító.
És most maga jön.
Ez szánalmas. Rendesen fel kell köhögni.
Neki kell feszülni, használja a karjait is,
aztán nyakat ívbe!
Na, ezt nevezem távolságnak!
Rendben, kezdje!
- Ez már jobb volt. Biztató kezdet. - Tényleg?
A felköhögés lényege, hogy jó testes legyen a slejm. Tudja...
Anya!
Hadd mutassam be Jack Dawsont!
Gondolom, örvend.
A többiek bájosak voltak, és kíváncsiak...
arra a férfira, aki megmentette az életem.
De az anyám szemében csak egy féreg volt.
Egy veszélyes féreg, akit mihamarabb el kellett taposni.
Jack, úgy hallom, magára lehet számítani, ha valaki bajba kerül.
Mi a fenéért kell a vacsora bejelentéséhez...
ez a katonai induló?
Anya, nem kellene átöltöznünk?
Jack, vacsoránál találkozunk.
Fiam!
Van róla fogalma, hogy mibe vágta a fejszéjét?
Nem igazán.
A kígyóverembe készül belépni.
Milyen ruhában akarja megtenni?
Sejtettem. Jöjjön!
Igazam volt!
Maga és a fiam majdnem egyforma méret.
Majdnem.
Na, így már mindjárt más!
Jó estét, uram!
Több ezer tonna Hockley-acélt használtak fel a hajó építéséhez.
- Mely részekhez? - Természetesen a legjobbakhoz.
Akkor már tudjuk, hogy baj esetén ki a felelös.
- Hol van a lányom? - Mindjárt itt lesz.
És a bárónö már itt is van.
- Üdvözlöm, drágám. - Jó estét, Cal!
Jó, hogy újra látom!
A mozgókép-színházban láttam, és ki akartam próbálni egyszer.
Vacsoránál találkozunk.
Kedvesem,
azt hiszem emlékszel Mr. Dawsonra.
Dawson.
Lenyügözö!
Már majdnem olyan, mint egy úriember.
Majdnem.
Döbbenetes.
Drágám, nagyon örülök, hogy láthatlak.
Micsoda felejthetetlen utazás!
- Örületes! - Bombasztikus.
Az ott Rothes bárónö.
Ö pedig John Jacob Astor,
a leggazdagabb utas a hajón.
Madeleine, a felesége, velem egyidös, és már gyermeket vár.
Látja, hogyan próbálja rejtegetni?
Micsoda botrány!
Az pedig Benjamin Guggenheim, és a szeretöje, Madame Aubert.
A neje otthon van persze, a gyermekekkel.
Ott láthatja Sir Cosmót, és Lucile-t, Lady Duff-Gordont.
Sok mindenhez ért, többek között merész alsónemüt tervez.
A nemesek nagyon kedvelik.
Gratulálok, Hockney! Lenyügözö a hölgy.
Nagyon köszönöm.
- Elkísérne a vacsorához? - Természetesen.
Drágaságom?
Ugye milyen simán megy, Jack? Ne feledje, a pénzt szeretik.
Tegyen úgy, mintha aranybányája lenne, és máris befogadják.
Szia, Astor!
Szervusz, Molly, örülök, hogy itt vagy.
J.J., Madeline, hadd mutassam be Jack Dawsont!
- Örvendek. - Magam is.
Nos, Jack,
maga a bostoni Dawsonok közül való?
Nem, a Chippewa Falls-i ágról.
Ó, értem.
Nagyon izgulhatott, de egyszer sem ingott meg.
Mindenki azt hitte, hogy közéjük tartozik.
Egy vasúti vagyon örököse, ilyesmi.
Persze újgazdag, de akkor is klubtag.
Anya, mondanom sem kell, ezt nem hagyhatta.
Mr. Dawson, milyenek a kabinok a fedélközben?
Állítólag ezen a hajón elviselhetök.
A legjobb, amit eddig láttam. Szinte alig van patkány.
Mr. Dawson, ugyanis, harmadosztályon utazik.
Tegnap este segítséget nyújtott a menyasszonyomnak.
Mr. Dawson nagyon tehetséges müvész.
Volt oly kedves, és megmutatta a munkáit.
Rose és én nem mindig értünk egyet abban, hogy mi is a müvészet.
Ezzel nem az ön munkáját akartam becsmérelni.
Ez mind nekem van kitéve?
Kívülröl kezdje, és haladjon befelé!
Thomas a hajó minden szegletét ismeri.
Mr. Andrews, lenyügözö a hajója.
Köszönöm, Rose.
Hogyan kéri a kaviárt, uram?
Nem kérek kaviárt, köszönöm.
Soha nem szerettem.
És hol is él egészen pontosan, Mr. Dawson?
Mostani címem az RMS Titanic.
Ezt követöen Isten kezében vagyok.
És hogyan engedhet meg magának egy ilyen utat?
Dolgozom, miközben utazok.
Tudja, teherhajókon, ilyesmi.
De a Titanicra szóló jegyemet pókeren nyertem.
Egy nagyon szerencsés leosztással.
Az élet egy nagy szerencsejáték.
Mindenki a maga szerencséjének a kovácsa. Igazam van, Dawson?
Ezt a hontalan, gyökértelen létet maga nagyon kedveli, igaz?
Igen, asszonyom, meglehetösen.
Mindenem megvan, amire szükségem lehet.
Levegö a tüdömben, és egy pár üres rajzlap.
Imádok úgy felkelni reggel, hogy fogalmam sincs arról, hogy mi lesz,
hogy kivel ismerkedek meg,
és hogy hol kötök ki.
Egy pár hete még egy híd alatt aludtam,
és most itt vagyok a világ legnagyobb hajóján,
és finom társaságban pezsgözöm.
Ebböl még kérnék.
Az élet egy ajándék, és nem áll szándékomban eltékozolni.
Soha nem tudhatja, milyen lesz a következö leosztás.
Az életet úgy kell elfogadni, ahogy van.
Kapja el, Cal!
Hogy minden nap emlékezetes legyen.
- Jól beszél, Jack. - Bravó, bravó!
Hogy emlékezetes legyen.
Hogy emlékezetes legyen!
Bravó!
De Mr. Brown persze nem tudhatta, hogy a tüzhelybe rejtettem a pénzt.
Amikor holtrészegen hazaért, begyújtotta a tüzhelyet.
Bravó.
Ezt követöen konyakozás jön a dohányzószobában.
- Uraim, egy konyak? - Nagyon jó ötlet.
Füstfelhöbe burkolódzva gratulálnak majd egymásnak ahhoz,
hogy ök a világ urai.
Hölgyeim, köszönjük, hogy megtiszteltek minket társaságukkal.
Rose, visszakísérhetlek a kabinodba?
Nem, maradok még.
Parancsoljon, Molly.
Dawson, csatlakozik hozzánk?
Csak nem akar itt maradni a fehérnéppel?
- Nem, köszönöm, ideje visszamennem. - Nagyon jó ötlet.
Üzletröl, politikáról, ilyesmiröl lesz szó.
Magát az nem érdekelné.
Viszont...
örülök, hogy eljött.
Jack, már mennie kell?
Mennem kell, húzni az igát, mint a többi rabszolga.
Jó éjszakát, Rose!
Emlékezetes legyen - találkozzunk az óránál
Akarja látni, hogy milyen egy igazi buli?
Idetehetem a kezem? Oké.
Micsoda?
Nem értem!
Most én táncolok vele, érted?
Jöjjön!
- Micsoda? - Jöjjön!
- Táncoljon velem! - Jack! Jack, várjon!
Nem tehetem.
Ennél sokkal közelebb kell jönnie. Így.
Cora, még mindig te vagy a legfontosabb.
- Nem ismerem ezt a táncot. - Én sem, csak megyek a zene után.
Ne gondolkodjon.
Várjon, Jack! Állj!
Állj! Várjon!
Jack, ne!
...a Sherman rendelet hatályán túlmutat.
Az ügyvédeim megtámadják.
Ezt mondta Rockefeller is, de a legfelsöbb bíróságot nem érdekli.
Micsoda?
Azt hiszi, hogy egy elökelö hölgy nem tud inni?
Húzz innen!
Jól van?
Semmi bajom.
Háromból kettö.
Nos,
azt hiszik, hogy nagy, erös férfiak?
Akkor csinálják utánam!
Tartsa ezt nekem, Jack! Jó magasra.
Atyaúristen!
- Jól van? - Évek óta nem csináltam ilyet.
Kávét, uram?
Reméltem, hogy velem alszol tegnap este.
Fáradt voltam.
Igen, hallottam a fedélközbeli kalandjaidról.
Szóval figyeltetsz azzal a gyászos képü szolgáddal. Jellemzö.
Rose, ez még egyszer nem fordulhat elö, érthetö?
Nem az egyik alkalmazottaddal beszélsz. Ne parancsolgass!
A menyasszonyod vagyok.
A menyasszonyom?
Igen, az, és a feleségem is!
Ugyan még törvényesen nem, de gyakorlatilag igen! Tiszteletet követelek!
Úgy, mint ahogy egy asszonynak illik tisztelnie a férjét!
Mert belölem nem csinálsz bolondot, Rose!
Elég világos voltam?
Igen.
Helyes. És most bocsáss meg!
Miss Rose.
- Egy kis baleset. - Semmi baj, Miss Rose.
- Sajnálom, Trudy. - Semmi baj.
Hadd segítsek!
Minden rendben lesz, kisasszony.
Minden rendben lesz.
- Teát, Trudy. - Igenis, asszonyom.
Nem találkozhatsz azzal a fiúval. Megértetted?
Rose, megtiltom!
Hagyd abba, anya! Még megpattan egy ér az agyadban.
Ez nem játék.
A helyzetünk válságos.
Tudod te is, hogy elúszott a pénz.
Igen, tudom.
Minden nap eszembe juttatod.
Apád csak egy rakás adósságot és a jól csengö nevét hagyta ránk.
A nevünk az egyetlen ütökártyánk.
Nem értelek.
Hockley jó parti. Kell a túléléshez.
Hogy tehetsz ekkora terhet a vállamra?
Miért vagy ennyire önzö?
Én vagyok az önzö?
Azt akarod, hogy varrónöként dolgozzak?
Ezt akarod?
Árverezzék el a holminkat?
Szóródjanak szét az emlékeink?
Ez annyira igazságtalan!
Persze, hogy az.
Hiszen nök vagyunk.
Nekünk soha nem könnyü választani.
Mutass nekik utat, és védd öket
Az út veszélyeitöl
Szentlélek, kit a Mindenható küldött
Hogy az égbolton ránk vigyázzon
Te, a menny szele, nagyságoddal
Vigyázz ránk, akik a madarak útján haladunk
És örizz meg minket nagy kegyelmedben
- Üdvözlöm, Mr. Andrews! - Jó napot, Jack!
Csak egy szóra hadd menjek be!
- Uram, nem szabadna itt lennie. - Beszélnem kell valakivel.
Itt voltam tegnap este, nem emlékszik?
Nem, sajnos, nem.
- És most forduljon meg szépen! - Ö megerösítheti.
Csak beszélnem kell...
Mr. Hockley és Mrs. Dewitt Bukater...
továbbra is nagyon hálás a szolgálataiért.
Arra kértek, hogy hálájuk kifejezéséül nyújtsam át ezt.
Nem kell a pénze! Kérem, hadd...
Emlékeztetnem kell, hogy harmadosztályú jegye van,
és arra is, hogy társasága többé már nem kívánatos.
Rose-zal szeretnék beszélni.
Uraim, kérem kísérjék vissza Mr. Dawsont oda, ahová tartozik,
és legyen gondjuk rá, hogy ott is marad!
Igenis, uram! Maga meg jöjjön!
Hallgasd meg fohászunk
Azokért, kik a tengeren hánykolódnak
És miért is van két kormánykerék?
- Ezt a parthoz közel használjuk. - Elnézést, uram.
Még egy jéghegy-figyelmeztetés. A Noordamról jött.
Köszönöm, rádiós!
Nem kell aggódni. Ilyenkor ez megszokott.
Söt, egyre gyorsabban haladunk. Az utolsó kazánt is begyújtották.
Rendben, fiam, most tekerd fel szorosan, ahogy mutattam!
Helyes, és most eleresztheted.
Tökéletes.
Mr. Andrews, bocsásson meg,
de kiszámoltam valamit,
és a mentöcsónakok száma a befogadóképességgel megszorozva...
Bocsásson meg, de nincs elég hely minden utasnak.
Igen, mintegy felének van csak.
Rose, maga mindent észrevesz.
Igazság szerint ezeket az új darukat...
azért építtettem, hogy még egy sor hajót el lehessen helyezni.
De valaki úgy vélte,
hogy a fedélzet képét rontaná.
Így elutasították.
Már ez is csak pazarlás, egy elsüllyeszthetetlen hajón.
Lfjú hölgy, legyen nyugodt!
Nagyon jó és erös hajót építettem.
Ennél nagyobb mentöcsónak nincs is.
Menjünk tovább a tat felé! A következö megálló a gépház.
Gyere!
Jack, ez lehetetlen. Nem találkozhatunk.
- Beszélnem kell veled. - Nem, Jack, nem lehet.
Jack, jegyben járok.
Calhez megyek feleségül.
Szeretem.
Rose, nehéz eset vagy, igaz?
Egy kis elkényeztetett hisztérika.
De a máz alatt, te vagy a legcsodálatosabb,
leglenyügözöbb, legcsodálatosabb lány,
nö, akit valaha láttam, és...
- Jack, én... - Ne, hadd fejezzem be!
Te vagy...
Nem vagyok idióta. Tudom, hogy mennek a dolgok.
Alig 10 dollárom van.
Nem tudok mit felajánlani neked, és ezt tudom is.
Megértem.
De túlságosan elbüvöltél.
Ha te ugrasz, akkor én is, emlékszel?
Mindig tudnom kell, jól vagy-e.
Ennyit akarok csupán.
Nos, jól vagyok.
Minden rendben lesz. Tényleg!
Tényleg?
Nem hiszem.
Csapdába ejtettek, Rose!
És belepusztulsz, ha nem menekülsz el.
Lehet, hogy nem azonnal, mert erös vagy,
de elöbb-utóbb, Rose, a benned lángoló tüz,
amit annyira szeretek, az a tüz ki fog aludni.
Jack, nem neked kell megmentened.
Igazad van.
Erre csak te vagy képes.
Visszamegyek. Hagyj békén!
Meséld el Lucile-nak, milyen szörnyüség történt a meghívókkal!
Képzeljétek, kétszer kellett visszaküldenünk!
- Ó, de szörnyü! - És azok a rettenetes nyoszolyólány-ruhák.
Csak várjátok meg annak a történetnek a végét!
Rose levendulakéket akart. Tudja, hogy gyülölöm azt a színt.
Azért csinálta, hogy felidegesítsen.
Bárcsak hamarabb szóltál volna!
Ruth látta a terveimet a La Mode Illustrée-ben,
arról a csodás kelengyéröl,
melyet Marlborough hercegnöjének lánya számára terveztem.
Azt hiszem, abban egyetértünk, hogy mi ketten...
egy hamvaiból feltámadó fönixmadarat alkottunk meg.
Szia, Jack!
Meggondoltam magam.
Azt mondtad, hogy lehet, hogy itt leszel...
Add ide a kezed!
És most csukd be a szemed!
Rajta!
Egy lépés felfelé.
Fogd meg a korlátot! Ne nyisd ki a szemed!
- Ne less! - Nem lesek!
Lépj fel a korlátra!
Kapaszkodj! Fogd meg!
Tartsd csukva a szemed!
- Bízol bennem? - Igen.
Rendben, most kinyithatod.
Szárnyalok, Jack!
Gyere Josephine, a szárnyas gépezetbe
Szállj, magasra, szállj magasra
Ez volt a Titanic utolsó naplementéje.
A baleset éjszakájánál tartunk, szürkület idején.
- Hat óra van hátra. - Félelmetes.
Ott van Smith, ott áll,
a kezében a kurva figyelmeztetés.
Elnézést, a kezében a figyelmeztetés, és teljes gázt ad.
26 év tapasztalata ellentmondott a józan észnek.
Azt hitte, hogy azt, ami olyan nagy, hogy a hajóban kárt tehessen, idöben észlelik.
De túl nagy volt a hajó, és túl kicsi a kormánylapát.
Fordulni ezzel a hajóval nem lehetett.
Az addigi tapasztalatai nem segítettek.
Tökéletesen megfelelö, hidd el. Ez a szalon.
- Ez a fény megfelelö? - Mire?
Egy müvésznek megfelelö fény kell, nem?
Igaz, de ilyen szörnyü körülmények között, nem tudok dolgozni.
Monet!
- Ismered a képeit? - Persze.
Nézd csak, hogy használja a színeket! Nagyszerü!
Igen. Káprázatos.
Cal ragaszkodik ahhoz, hogy ezt a förmedvényt magunkkal cipeljük.
Nem toppanhat be véletlenül?
Nem, amíg szivar és konyak van a hajón.
Ez nem semmi. Mi ez, zafír?
Gyémánt. Egy nagyon ritka gyémánt.
Jack, azt akarom, hogy lerajzolj. Úgy, mint a francia lányokat.
- Miközben ez van rajtam. - Rendben.
Miközben csak ez van rajtam.
Másra sincs szükségem,
mint egy újabb képre, melyen úgy nézek ki, mint egy baba.
És mivel fizetek a munkádért,
elvárom, hogy azt kapjam, amit megrendelek.
Feküdj az ágyra! A kerevetre.
Feküdj le!
- Szólj, amikor szerinted jó! - Tedd vissza a kezed úgy, ahogy volt!
A másik karod emeld fel, és tedd a kezed az arcodhoz közel!
Pontosan így.
Most a fejedet hajtsd le egy kicsit!
Rám nézz, végig rám nézz!
És maradj mozdulatlanul!
Hú, de komoly!
Müvész úr, azt hiszem, most elpirult.
Nem tudom elképzelni Monsieur Monet piruló arcát.
Monet tájképfestö.
- Az arcodat lazítsd el! - Bocs.
Ne nevess!
A szívem majd kiugrott a helyéröl!
Életem legerotikusabb pillanata volt,
legalábbis addig a percig.
És mi történt ezután?
Mármint, hogy lefeküdtünk-e?
1912. április 14. JD
Ki kell, hogy ábrándítsam, Mr. Bodine,
Jack nagyon profi módon viselkedett.
Köszönöm.
Mit csinálsz?
Visszatennéd ezt a széfbe?
- Uraim, ha megbocsátanak. - Természetesen.
Egyik inas sem látta Rose-t.
Ez képtelenség. Egy hajón vagyunk!
Csak itt kell lennie valahol.
Lovejoy, találja meg!
- Tiszta? - Igen.
Még életemben nem láttam ilyen nyugodtnak a tengert.
Mint egy tavacska. Egy szellö nem sok, annyi sem.
Ettöl lesz nehéz észrevenni a jéghegyeket,
hiszen a víz nem törik meg a lábuknál.
Nos, én leléptem.
Tartsa a sebességet és az irányt, Mr. Lightoller!
Értettem, uram.
Egyre hidegebb van.
- Nagyon csinos vagy. - Miss Rose?
A rajzaim!
Gyere, Jack!
- Várjon! - Várjon!
- Indulás! - Vigyen le minket, de gyorsan!
- Indulás! - Gyorsabban! Gyorsabban!
Viszlát!
Elnézést!
E FEDÉLZET
- Menj tovább! - Köszönöm, elkaptam.
Elég kemény fából faragták ezt az inast.
- Inkább rendörnek tünik. - Azt hiszem, az is volt.
- Basszus! - Gyerünk!
- Ne, erre! - Gyorsan!
- És most? - Micsoda?
Több szenet az egyes kazánba!
Maguk ketten meg mit csinálnak itt lent?
Nem szabad itt lenniük! Veszélyes is lehet!
Folytassák! Ne is törödjenek velünk!
Nagyon jól csinálják! Csak így tovább!
Nézd csak, mit találtam!
Köszönöm.
Hova parancsolja, kisasszony?
A csillagokba.
Izgulsz?
Nem.
Simogass meg, Jack!
Rohadt hideg van.
Én megérzem a jeget. Már ha közel van.
- A francokat! - Igenis megérzem!
Megtalálta az örszemek távcsövét?
Nem láttam Southampton óta.
Megyek, teszek egy kört. Viszlát!
Remegsz.
Semmi baj, jobban leszek mindjárt.
- Erre szaladtak. - Rendben.
Hiányzik valami?
Drágám, mindkettönket a széfben tarthatsz most már. Rose
Jobb ötletem támadt.
Megvagy!
Láttad az arcukat?
Láttad öket?
Amikor kikötünk,
veled megyek.
- Ez örültség. - Tudom.
Semmi értelme nincs.
Ezért bízom benne.
Nézd csak!
Nézz már oda!
Hát, ök nem fagyoskodnak annyira, mint mi.
Ha csak így melegedhetünk fel, akkor kösz, de nem,
bár neked nem nagyon számít, igaz?
A franc essen bele!
Vegyétek már fel, az istenit!
- Van ott valaki? - Igen. Mit lát?
- Jéghegyet, elöttünk! - Köszönöm.
Jéghegy elöttünk!
Erös forduló jobbra!
Fordulj! Élesen!
Teljes sebességgel hátra!
- Ennél jobban nem megy. - A kormány ütközésig, uram.
Gyerünk, emberek, gyerünk!
Csökkentsék a nyomást! Csökkentsék!
Zárják el a szelepeket! Mindet!
Tartsa!
Most! Teljes sebességgel hátra!
Miért nem fordulunk?
- A kormányt elfordították? - Ütközésig, uram.
Gyerünk, mi lesz már? Fordulj!
Ez az!
Nekimegyünk!
Jézusom!
Jézus!
- Kormányt teljesen balra! - Kormányt teljesen balra!
Hátra!
Gyerünk, el innen!
Ki az ajtón! Lezárják az ajtókat.
Ki innen!
Ki az ajtón! Gyerünk!
Gyerünk, emberek, mozgás! Mozogjatok!
Kifelé!
VÍZZÁRÓ AJTÓ KIJELZÖJE
HA A FÉNY FELGYULLAD, A VÍZZÁRÓ AJTÓ BECSUKÓDIK
Istenem!
Ez nagyon közel volt.
Megérzed a jég szagát, mi? A frászt!
Jegyezze fel az idöpontot a hajónaplóba!
Mi volt az, Mr. Murdoch?
Egy jéghegy, uram.
Elfordultunk teljesen jobbra, hátramenetbe kapcsoltunk, de túl közel volt.
Megpróbáltam elfordulni, de összeütköztünk.
- Zárják le a vízzáró ajtókat! - Már bezártuk öket.
- Állítsák le a motorokat! - Igenis, uram!
Keresse meg az ácsot! Mérje fel a kárt!
Igen, uram!
Gyerünk, tünjünk el innen!
Gyerünk, siess!
Elnézést, miért álltak le a motorok?
- Megremegett a hajó. - Ne aggódjon, asszonyom!
Valószínüleg az egyik hajócsavarral akadt gond. Azt érezhette.
Hozhatok valamit?
Nem, köszönöm.
Valami jéghegyröl pletykálnak. Látott valamit?
Nem látok én semmit. Te?
Ha a patkányok erre menekülnek, akkor az irány nekem is megfelel.
Minden rendben van.
- Maga, ott! - Uram, nincs ok a pánikra.
Ó, dehogynem! Kiraboltak.
Kerítse elö a csendört!
- Most, maga kétbalkezes! - Igenis, uram!
Lemaradtam a mókáról?
- Nem láttad, mi történt? - Nem bizony.
Úgy néz ki, hogy ott ütközünk.
A hatos kazánterem már két méteres víz alatt áll,
a postaraktár fala behorpadt...
- Be tudja foltozni? - Nem, ha a pumpák nem mennek.
Látta a kárt a postaraktárban?
Nem, teljesen víz alatt van már.
Ez rosszul alakul.
Szólnom kell anyának és Calnek.
Szerintem nagyon jók, uram.
Ne nyúljon semmihez! Fotózzák le az egész szobát!
Már kerestük, kisasszony.
Most jön a java.
Elég komoly dolog történt.
Igen, így igaz.
Valóban.
Két, számomra kedves dolog tünt el ma este.
Az egyik már itt van, és sejtem, hol lehet a másik.
Motozzák meg!
- Vedd le a kabátod, fiam! - Minek?
Rajta!
Cal, mit csinálsz?
Vészhelyzet van. Mit csinálsz?
- Ez az? - Ez bizony.
Ez baromság!
El ne hidd, Rose! Hallod?
- Nem tehette. - Ó, dehogynem!
Egy profinak semmiség.
De vele voltam az egész idö alatt. Ez képtelenség.
Akkor vehette el, amikor öltözködtél.
Szép munka, Cal. Rose, beletették a zsebembe!
- Fogja be! - Ez nem is a maga zsebe. Igaz?
"A.L. Ryerson tulajdona."
Ezt például ma lopták el.
Csak kölcsönvettem. Vissza akartam adni.
Egy becsületes tolvaj. Ilyet fogtunk volna?
Rose, tudod, hogy nem én voltam! Tudod te is!
Ne higgy nekik, Rose! Te is tudod!
- Tudod, hogy nem én tettem! - Gyerünk, fiam, indulás!
- Rose! - Gyerünk, fiacskám, gyere szépen!
Lódulj!
Tudod, hogy nem én tettem! Ismersz!
Ez felettébb szerencsétlen eset, kapitány.
10 perc alatt már 4 méter magasan áll a víz a hajógerinc felett...
az orr-rekeszben, három raktérben és a hatos kazánházban.
- Így igaz, uram. - Mikor indulunk tovább?
Ez öt vízhatlan rekeszt jelent!
A felszínen maradhat, ha csak négy kerül víz alá,
de nem, ha már öt.
Nem, ha már öt.
És ahogy az orra kezd lemerülni,
a víz átcsap az E fedélzet válaszfalai felett,
aztán a következö felett, oda-vissza.
Nem tudjuk megállítani.
A szivattyúk. Kinyitjuk öket...
A szivattyúkkal idöt nyerhet, de csak perceket.
Innentöl kezdve mindegy mit teszünk,
a Titanic el fog süllyedni.
Ez a hajó elsüllyeszthetetlen!
Uram, ez is csak vasból van. Higgye el, elsüllyedhet. És el is fog.
Ez matematika.
Mennyi idönk van?
Egy óra. Maximum kettö.
Hányan vannak a fedélzeten, Mr. Murdoch?
2200 lelket számoltunk,uram.
Mr. Ismay, megkapta a címlapsztoriját.
Ócska kis ringyó vagy,igaz?
Nézz rám, ha hozzád beszélek!
- Mr. Hockley? - Ne most! Nem érek rá.
Uram, fel kell vegyék a mentömellényt,
- és jöjjenek fel a fedélzetre! - Ne most!
Mr. Hockley, sajnálom, de a kapitány parancsa.
És kérem, melegen öltözzenek!
Meglehetösen hideg van kint.
Kabátot és kalapot javasolnék.
Ez nevetséges.
Nem kell aggódnia, kisasszony. Csak elövigyázatosak.
Ébresztö! Mentömellényt felvenni!
Ennek meg mi baja?
- Ébresztö! Mentömellényt felvenni! - Mi ez a lárma?
Csak vedd fel a mellényt!
CQD?
Uram?
Igen, CQD. Vészjelzést adunk.
Ez a pozíciónk.
Mondja meg mindenkinek, hogy orral elöre süllyedünk,
és azonnali segítséget kérünk!
Basszus!
Eresszék!
Tartsák! Feszesen! Eresszék le!
Takarják ki a csónakot! Mindegyiket a taton!
Eresszék már le azt a kötelet!
Vissza a ponyvával! Gyorsabban!
Mr. Wilde, hol vannak az utasok?
Visszamentek. Azt mondták, túl nagy a hangzavar idekint.
Maga, ott!
Jöjjön ide, és segítsen a kötelekkel!
Egy italt, uram?
Vegye fel a mentömellényt!
Fiam, mi a helyzet?
Kizavar a kabinból, most meg itt ácsorgunk.
Sajnálom, asszonyom. Mindjárt megtudom.
Nem hinném, hogy bárki is tudná, mi folyik itt.
A hülye angoljai! Mindent az elöírásoknak megfelelöen.
Mr. Hockley, nem kellene így beszélnie.
Menjen vissza, és fütsön be a szobánkban!
Egy csésze teát akarok, ha visszamegyek.
- Igenis, asszonyom! - Igenis, asszonyom!
Mr. Andrews,
láttam a jéghegyet. És látom, hogy tudja mi folyik itt.
Kérem, mondja meg az igazat!
A hajó el fog süllyedni.
- Biztos ebben? - Teljesen.
Egy órán belül...
ez az egész az óceán fenekén pihen.
Micsoda?
Kérem, csak annak mondja el, akinek muszáj!
Nem akarok pánikot kelteni.
És szálljon mentöcsónakba! Gyorsan. Ne habozzon!
Emlékszik, mit mondtam a csónakokról?
Igen.
Értem.
Igen, asszonyom, azonnal vegye fel!
Ide, fiam!
Uram, a másodosztály széfjéhez hívatják.
- Nagy a tömeg odafent. - Menjen! Majd szemmel tartom.
Rendben.
Uram!
A Carpathia 17 csomóval halad.
Azaz teljes gözzel.
Csak ök válaszoltak?
Ök vannak legközelebb.
Négy órán belül itt tudnak lenni.
Négy óra?
Köszönöm, Bride!
Istenem!
A csónakok a hajótest mellett lógnak, uram.
Nem kellene a nöket és a gyerekeket beültetnünk?
De.
Uram?
Elöször a nök és a gyermekek, igen.
Igenis, uram.
Hölgyeim, és uraim! Figyelmet kérek!
Erre, ha szabad kérnem. Igen, így.
Jöjjenek felém! Köszönöm!
Helyes.
Egyelöre csak a nöket és a gyermekeket kérném.
- Uraim, kérem! - Ide tessék!
Rendben fiúk! Mint azt a kapitány kérte. Szépen, vidáman, nem bepánikolva.
Menyasszonytánc.
Mentömellényeket fel! Vegyétek fel öket!
Mentömellényeket fel!
Igen, gyerünk! Mentömellényeket fel!
Fordítsd azt meg!
Kérem!
Még nem lehet felmenni a csónakokhoz.
Örizzék meg a nyugalmukat!
Mindenki vegye fel a mentömellényt!
És uraim, engedjék elöre a nöket és a gyermekeket!
- Mi történik, anya? - Várunk, kicsim.
Ahogy az elsö osztályú utasok beszállnak a csónakba,
mi jövünk, és erre fel kell készülni, igaz?
Figyelem, még ne!
Ne nyomják a rácsot, nem jutnak ki elöbb!
- Segítség! - Menjen segítségért!
Eresszék, bal és jobb oldal egyszerre!
Mindkét oldal egyszerre! Tartsátok egyenesen!
Egyenesen!
Állj!
Tartsa a baloldalt!
Csak a jobboldalon!
Csak a jobboldalt! Tartsák a balt!
Most egyszerre!
Tartsátok, fiúk!
Tudja, most már elhiszem, hogy elsüllyedhet.
Megkértek arra, hogy ezt a kis semmiséget még adjam át.
Mr. Calderon Hockley küldte.
Gyerünk kicsikém, hallotta! Be a csónakba!
Egy hely egy úriembernek, uraim?
Egyelöre csak a hölgyek, uram.
A mentöcsónakokban is vannak osztályok?
Remélem, nem lesz túl zsúfolt.
Anya, fogd be!
Hát nem érted?
A víz fagyos, és nincs elég csónak.
Még egyszer ennyi is kevés lenne.
Az utasok fele meg fog halni.
De nem a jobbik fele.
Gyerünk, Ruth, be a csónakba! Itt az elsö osztály.
Tudod, kár, hogy nem tartottam meg a rajzot.
Reggelre már sokkal többet ér majd.
A nök és a gyermekek elöre!
Te szemétláda!
Gyere, Rose drágám, rengeteg hely van még!
Erre, kisasszony!
Gyere, Rose!
Te jössz, drágám.
Szállj be a csónakba, Rose!
Gyerünk!
Rose?
Szállj be a csónakba!
Rose?
Viszlát, anya!
Rose?
- Rose, azonnal gyere vissza! - Hova mész?
Hozzá?
Egy patkány lotyója akarsz lenni?
Ne, várjanak!
Inkább leszek a lotyója, mint a te feleséged.
Nem!
Azt mondtam, hogy nem!
Rose, kérlek, állj meg!
- Eresszék le! - Ne, álljanak meg!
- Mindenki egyszerre! - Ne, várjanak!
Eresszék!
Rose!
Segítség!
Hallja valaki?
Halló! Segítség!
Mr. Andrews!
- Ellenörizze azt a folyosót! - Igenis, Mr. Andrews!
Asszonyom, vegye fel a mellényt, és menjen a fedélzetre!
Lucy, vedd fel a mellényt, és mutass példát!
Igenis, uram!
- Van itt valaki? - Mr. Andrews?
Hála Istennek!
Hova viszi a csendör a letartóztatottakat?
- Azonnal szálljon csónakba! - Nem!
Megteszem a maga segítsége nélkül is.
De sokkal tovább tartana.
Menjen le a lifttel a legalsó szintre! Menjen balra!
Tovább a személyzeti átjárón, aztán jobbra, majd balra, a lépcsökön.
Egy hosszú folyosóhoz ér.
Ennek nem lesz jó vége.
A francba!
Elnézést! Köszönöm.
- Nem érdekel, mit gondol. - A lift le van zárva.
Sajnálom, kisasszony, de a lift le van zárva.
Eddig szépen kértem, az Isten verje meg! Vigyen le!
E fedélzet.
Mi lesz már?
- Felmegyek. - Nem.
Jöjjön vissza! Felmegyek!
Személyzeti átjáró.
CSAK SZEMÉLYZET SZÁMÁRA
Jack!
Rose!
Jack!
Rose, itt vagyok!
Jack!
- Jack! - Rose!
Jack! Jack, sajnálom!
Sajnálom, annyira sajnálom!
- Az a Lovejoy nevü fickó tette a zsebembe. - Tudom, tudom!
Figyelj, Rose,
meg kell találnod a kulcsot, érted?
Van ott egy szekrény, nézd meg ott!
Egy kis ezüstszínü kulcs, Rose.
Ezüst.
Ez mind rézszínü!
Akkor nézd meg itt, Rose!
Rose,
honnan tudtad, hogy nem én voltam?
Sehonnan. Rádöbbentem, hogy mindig is tudtam.
Csak keresd!
Nincs kulcs! Nem találom sehol!
Rendben, Rose, figyelj!
El kell menned segítségért!
Minden rendben lesz.
Rögtön jövök.
Én megvárlak.
LÉPCSÖ A D FEDÉLZETRE
Halló! Van itt valaki?
Halló!
Van itt valaki?
Segítség! Halló!
A francba!
Hall engem valaki? Halló!
Hála Istennek!
Várjon, segítsen, kérem! Van lent egy férfi.
Várjon!
Halló!
Halló?
Kisasszony, mit keres itt?
- Segítsen nekem! - Fel kell mennünk. Erre!
Van lent egy férfi. Segítsen!
- Erre! Nem kell pánikba esni! - Kérem!
Nem pánikolok! De nem jó irányba megy!
Ereszen el! Figyeljen ide!
Magába meg mi ütött?
Istenem!
Jack!
Rose!
Ezzel menni fog?
Mindjárt megtudjuk. Gyere ide!
Várj!
Lóbáld meg egy párszor elötte!
Jó. Most próbáld meg ugyanott eltalálni! Menni fog, Rose.
Oké, ennyi elég lesz!
Gyerünk, Rose! Menni fog!
Csak üss rá egy nagyot, amilyen gyorsan csak tudsz!
Gyerünk! Várj!
Kicsit lazábban fogd!
- Úgy. - Így?
Igen.
Rose, bízom benned.
Rajta!
Megcsináltad!
Menjünk innen!
Basszus, ez hideg!
Erre kell mennünk.
Biztos van másik út is. Gyere!
Na, ilyet sem láthat minden nap.
Mit keres itt ez a börönd? Hajítsa ki! Kell a hely.
Hajítsa ki! Most!
Jöjjön! Uram, a hölgynek jönnie kell. Lépjen hátra!
- Csak nyugodtan. Üljön le! - Nem!
- Több helyre van szükség!
Nagyon jó. Csak katonásan.
Lovejoy!
Nincs a másik oldalon sem.
Kifutunk az idöböl.
Ez a fafejü alak nem engedi fel a férfiakat.
A másik oldalon van valaki, aki igen.
Akkor menjünk oda!
Szükségünk lesz biztosítékra. Jöjjön!
Erre, ha kérhetem. Végig a folyosón.
Ide!
Mik képzel, mit csinál?
Azért fizetnie kell!
- Az a White Star Line tulajdona! - Fogja be!
Visszatartaná a csónakot, kérem? Vissza kell mennem a kabinomba...
- Üljön le! - Ö az utolsó.
Mr. Lightoller, miért teszi vízre a csónakot félig üresen?
- Ne most, Mr. Andrews! - Nézze!
20 fö egy 65 före tervezett csónakban?
Az egyikben mindössze 12-en voltak! 12-en!
Nem tudtuk, hogy mennyit bír a csónak, Mr. Andrews.
- Lehet, hogy nem bírják a terhelést. - Frászt!
Belfastban 70 férfit ültettük beléjük!
És most töltse fel ezeket a csónakokat, Mr. Lightoller!
Még jöhetnek a nök és a gyermekek!
Befelé! Ez nem kijárat!
Befelé!
Nem tarthat bezárva minket! Süllyed ez a rohadt hajó!
Kérem a nöket elöre!
Nyissák ki a rácsot!
Csak a nöket!
Zárják be!
Az Isten verje meg, nök és gyerekek is vannak idelent!
Eresszenek fel! Legalább adjanak egy esélyt!
Hátra!
- Jack! - Tommy!
- Kijuthatunk? - Arra reménytelen.
Bármit is tegyünk, sietnünk kell!
Jack!
Fabrizio!
A csónakok mind elmentek!
A hajó megtelik vízzel! Meneküljünk!
- Erre nincs semmi! - Rendben.
Akkor menjünk erre, oké? Gyerünk!
- A saját szerencsém kovácsa vagyok. - Én is.
Gyerünk!
Ne, erre gyertek! Erre!
Erre!
Menjenek vissza a fölépcsöhöz, ott mindenkiröl gondoskodnak!
A frászt fognak!
Mindenkiröl gondoskodnak. Menjenek vissza a fölépcsöhöz!
- Nyissa ki a rácsot! - Menjenek a fölépcsöhöz!
Nyissa ki a rácsot!
Menjenek le a fölépcsöhöz, mint azt már elmondtam!
Az Isten verje meg! Maga gazember!
Hagyja abba!
Nyissa ki a rohadt rácsot!
Fabri, Tommy, segítsetek!
- Egy kis helyet! Menjenek innen! - Húzd!
Húzd!
- Menjenek arrébb! - Tegye azt le!
- Egy! Kettö! - Hagyják abba!
Három!
Még egyszer!
Gyerünk!
Gyerünk, Rose!
Nem mehetnek fel! Ezt nem tehetik!
Örizzék meg a nyugalmukat!
Hátra! Hátra!
Fogja meg a kezét!
Húzzák be!
Azt mondtam, hátra,
vagy lelövetem magukat!
Örizzék meg a nyugalmukat!
Mr. Lowe, töltse fel a csónakot!
Rendben!
Mindenki jól van? Ne essenek pánikba!
Hátra!
Elkéstünk.
Az orrban még vannak csónakok.
Maradjunk ennél a Murdochnál. Gyakorlatias alaknak látszik.
Ne eresszék tovább!
Vágják el a húzóvéget!
Üljenek le!
Hátra! Hátra!
Mindenki, hátra! Hátra!
Kezdödik a káosz. Nincs sok idönk.
Mr. Murdoch?
Mr. Hockley. Maguk ketten, jöjjenek!
Üzletember vagyok. Volna egy ajánlatom a maga számára.
Gyere, Rose!
Nincs már csónak!
Ezredes, van még csónak a túloldalon?
Nincs, kisasszony, de az orrban még van egy pár.
Erre, megmutatom az utat.
Minek játszunk? Senki nem hallgatja.
A vacsoránál sem hallgatták. Folytassuk! Így legalább nem fázunk.
Orpheus.
Zenére fulladunk meg. Éljen az elsö osztály!
- Hol vannak a többiek? - A tatban, uram.
Asszonyom, ne sírjon!
Tehát akkor megegyeztünk, Mr. Murdoch.
A férfiak húzódjanak hátra! Hátra, ha mondom!
Csak a nök és a gyerekek! Hátra!
Hátra, ha mondom! Asszonyom, maga jöhet.
Erre! Vissza, uram!
Engedjék a nöket...
Nézd meg a másik oldalon! Menj!
A másik oldalon van. Egy csónakra vár,
a fiúval.
- Nök és gyerekek? - Mindenki beszállt, Mr. Murdoch.
Még valaki?
- Ugorjon be, uram! - Még valaki?
Siessen! Siessen!
Álljon a húzóvéghez!
Az Isten verje meg!
A francba!
Tüz!
Uram, itt nem mehet át!
Ez az! Tökéletes. Helyes.
Eresszék le!
A bal oldal készen!
Eresszék le!
Tartsák egyenesen!
Mindkét oldalt! Egyenesen! Tartsák!
- Add ide nekem! - Apa!
- Minden rendben lesz, kicsim. Ne sírj! - Vidd magaddal!
Apa, szállj be!
Mindjárt találkozunk! Ígérem!
Van egy csónak az apáknak is,
de ez a gyerekeké és az anyukáké.
Szorítsd anya kezét, és viselkedj jól!
Nem megyek nélküled!
- De. Menned kell! - Nem, Jack!
Szállj be a csónakba, Rose!
Nem, Jack!
De. Szállj be!
Igen, szállj be a csónakba!
Istenem, hogy nézel ki! Hiszen te rettegsz!
Tessék.
Vedd ezt fel! Gyere!
Menj, én a következövel megyek!
Nem, nem megyek nélküled.
Minden rendben lesz. Hidd el!
Túlélö típus vagyok, oké? Ne aggódj miattam!
Menj! Szállj be a csónakba!
Megegyeztem egy tiszttel a másik oldalon.
Jack és én is biztonságban leszünk.
Látod? Már nekem is van helyem.
- Menj! - Siess! Már majdnem tele van!
Szálljon be, kisasszony!
- Menj! - Siessen!
- Szálljon be! - Apa jó kis lánya.
- Élénkebben! - Hátra!
Hátra, ha mondom!
Hátra a korláttól!
Eressze le a csónakot!
Egyenesen!
Egyenesen eresszék!
Óvatosan!
Eresszék!
Jól hazudsz.
Majdnem olyan jól, mint maga.
Óvatosan! Eresszék!
Nincs is... Nincs is helyünk, igaz?
De, van két hely.
Persze nem neked.
Egyenesen!
Én mindig nyerek, Jack!
Egyenesen, emberek!
Vagy így, vagy úgy.
Egyensúlyban! Tartsák egyenesen!
Óvatosan!
Egyenesen, emberek!
Tovább!
Rose!
- Állítsák meg! - Rose!
- Mit csinálsz? - Állítsák meg!
Ne!
Rose!
Megbolondultál? Miért csináltad?
Bolond vagy, Rose!
Miért tetted? Miért?
Ha te ugrasz, én is, emlékszel?
Igen.
Istenem!
Nem mehettem. Képtelen voltam, Jack!
Semmi baj, majd kitalálok valamit.
Legalább veled vagyok.
Gyere! Most!
Gyere!
Gyere! Siess!
Gyere!
Gyorsabban!
Siess, Rose! Siess!
Rose, gyere már!
Gyorsabban, Rose!
Erre!
Remélem, jól érzitek magatokat!
Mi ennyire vicces?
A gyémántot beletettem a kabátba.
A kabátot pedig ráadtam Rose-ra.
Gyere!
Apa!
Nem hagyhatjuk itt!
Rendben, gyere!
Apa!
Vissza!
Ne arra! Vissza!
Gyere!
Fuss, Rose!
Jack!
- Jack! - Rose!
Erre!
Gyere!
Add a kezed!
Istenem!
Segítség!
Uram, várjon! Nyissa ki a rácsot!
- Kérem! - Kérem, segítsen!
- Kérem! - Kérem!
A fene essen bele!
Siessen!
- Gyerünk, gyerünk! - Siessen!
Mi lesz már?
Jézusom!
- Kérem! - Mi lesz már?
Siessen!
Sajnálom, de elejtettem a kulcsot.
- Kérem, álljon meg! - Várjon!
Ne menjen el! Küldjön valakit!
Megvan! Melyik kulcs az, Rose?
A rövid. Próbáld ki azt!
Siess, Jack!
Nem megy bele!
Siess, Jack!
Beragadt! Beragadt!
- Mi lesz már! - Siess, Jack!
Siess, Jack!
Megvan, Rose! Menj!
Menj!
Jack!
Gyere!
Siess, siess!
- Evezöket a helyükre! - Egy másikkal támassza meg!
Nök és gyerekek az Istenit!
Tartsák!
Feszesen azokkal a darukkal! Akasszák be a húzóvéget!
Hátra!
Anya!
Hátra, uram!
Hátra, ha mondom!
Tovább, felfelé!
Ne tolakodjon!
Hátra!
Legalább adj egy esélyt, te tojásfejü szemétláda!
Lelövöm, aki nem hátrál! Hátra!
Gazember!
Hátra!
Megegyeztünk!
A pénze sem magát, sem engem nem menthet meg. Hátra!
Csak nök és gyerekek!
Ne lökdössön!
Ne, Tommy!
Tommy, ne! Nem!
Szemétláda!
Ne, Will!
Hátra, az Istenit!
Óvatosan, tartsák!
Gyerek van nálam!
Eresszék át!
Kérem, gyermekkel vagyok!
Kérem, ö a mindenem!
Menjen!
Hátra!
Kérem!
Adja ide!
Ne sírj, semmi baj!
Várjon! Mr. Andrews!
Ó, Rose!
Meg sem próbálja?
Sajnálom, hogy nem építettem erösebb hajót magának, Rose.
Gyorsan merül. Mennünk kell.
Várjon!
Sok szerencsét, Rose!
Magának is!
Mr. Guggenheim! Ezeket vegyék fel.
Nem, köszönöm. Elegánsan öltöztünk fel,
hiszen úriemberként akarok meghalni.
De egy konyak jólesne.
Ide a húzóvéggel!
Feszesre! Utána igazítani!
Kapitány, most hová menjünk? Kérem!
Kapitány! Uram!
Nos, akkor ennyi volna.
Viszlát Wally, sok sikert!
- Viszlát, Wallace! - Viszlát, barátom!
És 300 évig éltek boldogan,
Tir na nOg földjén,
az örök ifjúság és szépség földjén.
Nincs idö! Vágják el a köteleket!
Vágják el, ha kell!
Kell egy kés!
Vágják el! Vágják már el!
Vágják már el a rohadt köteleket!
Uraim, megtiszteltetés volt magukkal együtt játszani.
A hajón kell maradni, ameddig csak lehet!
Gyere!
Erre! Fogd meg a korlátot!
Gyerünk, Rose! Ugorj!
Gyere!
Tartalak! Ugorj!
Tartom, kisasszony.
- Jack! - Mi van?
Hátra!
Ne, túl sokan leszünk!
Ne essenek pánikba!
Még ha a halál árnyékának völgyében járok...
Nem lehetne egy kicsivel gyorsabban járni a völgyben?
Szüz Mária, malaszttal teljes, imádkozz értünk...
most és halálunk óráján. Ámen.
Szüz Mária, neved legyen áldott...
Erre!
Gyere!
Ezután láték új eget és új földet.
Mert az elsö ég és az elsö föld elmúlt vala...
és a tenger többé nem vala.
Mindjárt vége lesz. Nincs már sok hátra.
És velök lakozik...
és azok az ö népei lesznek...
és maga az Isten lesz velök, az ö Istenök.
Jack,
itt láttalak meg elöször.
És az Isten eltöröl minden könnyet az ö szemeikröl...
és a halál nem lesz többé...
sem gyász, sem kiáltás...
sem fájdalom nem lesz többé...
mert az elsök elmúltak.
Gyorsabban húzzák, az Istenit! Húzd!
Tartson ki, Miss Trudy!
Kapaszkodj!
Édes Istenem!
Tartsák bent a megszakítókat! Tartsák!
Mennünk kell!
Add a kezed, felhúzlak!
Mi lesz már, add a kezed!
Tartalak. Nem engedlek el!
Rajta! Tartalak!
- Mi történik, Jack? - Nem tudom.
- Tarts ki! - Jack!
Valaki segítsen! Kérem!
Ez az!
Istenem, Jack!
Kapaszkodj!
A hajó magával ránt minket!
Vegyél nagy levegöt, amikor szólok!
Rúgd el magad, és ússz a felszínre!
El ne engedd a kezem!
Menni fog, Rose! Bízz bennem!
Bízom benned.
Készen állsz? Most!
Jack!
- Rose! - Jack!
Jack!
Szállj le róla!
- Rose! - Jack!
Ússz, Rose! Úsznod kell!
Ússz tovább!
- Nagyon hideg! - Ússz, Rose!
Gyere! Ide!
Ússz tovább! Gyerünk!
Gyere, kapaszkodj fel!
Szállj fel!
Gyerünk, Rose!
Maradj rajta, Rose! Maradj rajta!
Minden rendben lesz.
Túléled.
Jönnek a csónakok!
Jönnek értünk a csónakok, Rose!
Csak egy kicsit tarts még ki!
El kellett menniük az örvény miatt,
de most már jönnek vissza.
Az Isten szerelmére!
Segítsenek nekünk!
Nem értik?
Ha visszamegyünk értük, túlterheljük a csónakot. Elmerülünk.
Hagyja abba! Megijeszt!
Gyerünk, lányok, evezzünk!
Elment az esze? Az Atlanti-óceán északi részén vagyunk!
Élni akarnak, vagy megfulladni?
Nem értem magukat.
Mi ütött magukba? A maguk emberei is ott vannak!
Még böven van hely a csónakban.
És eggyel még több lesz,
ha nem fogja be a száját azonnal!
Húzzák be az evezöket!
Kössük össze a két csónakot!
Húzzák szorosra a kötelet!
És most figyeljenek ide! Vissza kell mennünk!
Minden nö szálljon át ebböl a csónakból a másikba!
Gyorsabban, ha kérhetem!
Helyre van szükségünk! Elöre, és szélre.
Egyre nagyobb a csend.
Egy pár perc, mire a csónakokat megszervezik.
Nem tudom, te hogy vagy vele,
de én írni fogok egy kemény hangú levelet...
a hajóstársaságnak a történtekröl.
Szeretlek, Jack!
Ne csináld ezt!
El ne merj köszönni!
Még ne! Érted?
Fázom.
Figyelj, Rose,
ki fogsz innen jutni.
Éled az életedet,
és szülsz egy rakás gyereket.
Felneveled öket.
És ágyban, párnák közt halsz majd meg nagyon öregen.
És nem itt!
Nem ma éjjel!
Nem így! Érted?
Nem érzem a testem.
Életem legszebb napja volt, amikor megnyertem azt a jegyet.
Mert megismerhettelek.
És ezért nagyon hálás vagyok.
Nagyon hálás.
Meg kell tenned...
valamit.
Meg kell ígérned, hogy életben maradsz.
Hogy nem adod fel,
bármi is történjen.
Bármennyire is reménytelen.
Ígérd meg, Rose!
És tartsd be, amit ígérsz!
Ígérem.
Tartsd is be!
Betartom, Jack!
Ígérem, betartom.
Elöttünk, uram.
Evezök!
Látnak túlélöket?
Nem, uram. Mind mozdulatlan.
Nézzék meg közelröl!
Húzza be azt az evezöt!
Nézzenek meg mindenkit! Menjenek biztosra!
Halottak, uram.
Engedjenek elöre. Lassan!
Óvatosan az evezökkel! Ne ütközzenek beléjük!
ÉI még valaki?
Hall engem valaki?
ÉI még valaki?
Eleget vártunk.
Ne hagyják abba! Folytassák a keresést!
ÉI még valaki?
Hall engem valaki?
A szárnyas gépezetbe
Szállj magasra
Gyere, Josephine
A szárnyas gépezetbe
Jack?
Ott egy csónak!
Jack?
Ott egy csónak, Jack!
Jöjjenek vissza!
Halló!
Hall valaki?
Nincs itt senki, uram.
Jöjjenek vissza!
Betartom, ígérem!
Forduljunk meg!
Ezerötszázan voltak a vízben,
amikor a Titanic elsüllyedt.
20 csónak volt a közelben,
de csak egy jött vissza.
Egy.
Hat embert mentettek ki,
köztük engem is.
Hatot. Ezerötszázból.
Ezt követöen a csónakokban lévö...
700 ember csak várt.
Vártak, hogy túlélik-e, hogy meghalnak-e.
Vártak a feloldozásra,
de hiába.
Uram, az ön családjából senki nincs itt.
Csak a fedélköz.
A haja vörösesbarna, fehér szakálla van.
- Nincs egy másik utaslista? - Nincs.
- Lehet, hogy egy másik hajón van. - Mindent megteszünk.
Ekkor láttam utoljára.
Megnösült, és milliókat örökölt.
De a tözsde összeomlása csödbe vitte.
Még abban az évben föbe lötte magát.
Legalábbis így olvastam.
A nevét, ha szabad, hölgyem!
Dawson.
Rose Dawson.
Köszönöm.
Nem tudtunk meg semmit Jackröl. Nincs adat róla.
Hogy is lehetne?
És én sem meséltem róla senkinek. Egészen mostanáig.
Még a nagyapádnak sem.
Egy nöi szív tengernyi titkot rejt.
De most már tudják, hogy volt ott egy Jack Dawson nevü férfi,
aki megmentette az életemet,
minden lehetséges értelemben.
És még egy fényképem sincs róla.
Csak az emlékeimben él.
Keldysh, a Mir-2 a felszín felé tart.
Akkor akartam elszívni, amikor a felhozzuk a gyémántot.
Sajnálom.
3 éve.
Csak a Titanic jár a fejemben.
De soha nem értettem.
Soha nem engedtem a felszínre.