TITANIK
13 metrov. Moral bi jo videti.
Prav, potegni jo preko ograje.
V redu, Mir2, gremo prek palube.
Ostanite z nami.
Tišina. Snemamo.
Vsakič znova me pretrese, ko se pojavi iz teme
kot ladja duhov.
Ko vidim žalostno razbitino velike ladje sedeti tu,
kjer je pristala ob 2:30 zjutraj, 15. aprila 1912
po dolgem padcu iz zgornjega sveta.
Šef, nakladaš.
Šesti potop. Spet smo na palubi Titanika.
Na 2,5 milje globoko,
3.821 metrov.
Zunanji pritiski je pol tone na kvadratni centimeter.
Okna so debela 23 centimetrov in če gredo
je po nas v dveh mikrosekundah.
Prav, dovolj tega sranja.
Spusti jo na streho častniških prostorov kot včeraj.
Prav. -V redu, Mir2.
Pristali smo prav na velikem stopnišču. Ste pripravljeni na lansiranje.
Ja, Brock... Zdaj bomo lansirali Dunkina. Gremo, Charlie.
Prav, spustite se. -Spuščamo se.
Brock, spuščamo se ob trupu.
Razumem. V redu, spustite se in pojdite skozi vrata prvega razreda.
Rad bi, da pregledate sprejemnico in jedilnico na D palubi.
Razumem.
Spustite se. -Spuščamo se.
Sedaj levo, levo. -Grem levo.
Sonda je na delu.
Spuščamo se po stopnicah.
V redu, Lewis, spusti se do B palube. A palube.
Kapitan, daj mi še kabla.
B paluba... noter, noter.
Pazi na okvir vrat. Pazi na okvir vrat.
Vidim ga.
Dobro smo. Šef, pomiri se.
Zavijte. Pojdite okrog.
Zmanjkalo je kabla, kapitan. Zavij. Pazi na steno.
Brock, pri klavirju smo, slišiš?
Prav, slišim.
V redu, tam. Prav tam. To je!
To so vrata spalnice. Vidim jih. Vidim jih.
Vstopili smo! Notri smo. Tu smo!
To je Hockleyjeva postelja. Tu je prasec spal.
Ups, nekdo je pozabil zapreti vodo.
Hej, počakaj malo. Pojdi nazaj na desno.
Ta vrata omare... približaj se.
Si kaj zavohal, šef? -Rad bi videl, kaj je pod njimi.
Daj mi roke.
V redu.
Počasi, lahko razpade. -Prav.
Daj, daj, daj, daj. Prevrni. Prevrni. Daj.
Nadaljuj, daj, daj, daj. V redu, spusti.
Ojoj, joj, vidiš tole, šef?
Plačilni dan je, fantje.
Ka-čing!
Uspelo nam je, Bobby. -O, ja. Kdo je glavni?
Kdo je najboljši? Povej. Povej.
Ti, Lewis.
Bobby, mojo cigaro. Izvoli.
V redu, odprite.
Sranje.
Ni diamanta.
Veš, šef, isto se je zgodilo nekemu novinarju
in njegova kariera je šla po zlu.
Izključi kamero.
Brock, partnerja bi rada vedela, kako gre.
Hej, Dave, Barry, živijo. Poglejta, ni ga bilo v sefu,
ampak, hej, ne sekirajta se.
Še vedno je veliko mest, kjer bi lahko bil.
Seveda! Razbitine na tleh v apartmaju, mamina soba, sef blagajnika na C palubi.
V aktovki sindikalista. Ducat drugih mest.
Poglejta, samo zaupati bosta morala mojemu instinktu. Vem, da smo blizu.
Samo skozi proces eliminacije moramo.
Počakajta trenutek.
Naj vidim. Mogoče smo našli nekaj, fanta.
Kje je fotografija ogrlice.
Takoj pokličem nazaj.
Naj bom preklet.
Lovec na zaklade Brock Lovett je najbolj znan po najdbi španskega zlata.
Počakaj. Takoj te bom nahranila.
Sedaj je najel ruske podmornice, da bi našel
najbolj slavno ladijsko razbitino vseh časov, Titanik.
Z nami je v živo prek satelita
z raziskovalne ladje Keldysh v severnem Atlantiku.
Živijo, Brock. -Živijo, Tracy.
Vsi poznamo običajne zgodbe o Titaniku...
Plemstvo, orkester, ki je igral do konca in podobno.
Toda kar zanima mene, so nepovedane zgodbe,
skrivnosti zaklenjene globoko v trupu Titanika.
Uporabljamo robotsko tehnologijo,
da pridemo dlje v razbitino kot kdorkoli doslej.
Tvoja odprava je v središču viharnih razprtij
o tem, kdo je upravičen do najdb in o etiki.
Mnogi vas imenujejo ropar grobnic.
Nihče ni omenjal ropanja grobov, ko so našli Tutankamonovo grobnico.
Kaj je to? -Daj bolj na glas, ljubica.
Moji strokovnjaki so delali v muzejih in skrbijo,
da bodo ostanki ohranjeni in ustrezno popisani.
Poglej to sliko, ki smo jo našli prav danes.
Kos papirja, ki je bil pod vodo 84 let,
moja ekipa pa ga je ohranila nedotaknjenega.
Bi to moralo ostati skrito za vedno v globini oceana?
Prekleto.
Brock, telefon zate.
Bobby, lansiramo. Vidiš te podmornice, ki gredo pod vodo?
Verjemi mi. Vesel boš tega klica.
Bolje, da bo vredno.
Moraš govoriti glasneje. Starejša gospa je.
Krasno. Tukaj Brock Lovett.
Kaj lahko naredim za vas, gospa... -Calvert. Rose Calvert.
Gospa Calvert?
Zanima me le, če ste mogoče že našli Srce oceana, gospod Lovett.
Sem ti rekel, da boš vesel klica.
Prav, pozorno vas poslušam, Rose.
Nam lahko poveste, kdo je ženska na sliki?
O, da. Ženska na sliki sem jaz.
Prekleta lažnivka je...
Kakšna norica, ki išče denar ali publiciteto.
Bog ve, zakaj. Kot tista ruska punca, Anastazija.
Vračajo se!
Rose Dewitt Bukater je umrla na Titaniku, ko je bila stara 17, mar ne?
Tako je. -Če bi živela, bi jih imela čez 100.
101 naslednji teden.
Prav, potem je zelo stara prekleta lažnivka.
Poglej, žensko sem že preveril
nazaj vse do dvajsetih let, ko je bila igralka.
Igralka! Tu je prvi dokaz, Sherlock.
Takrat je bila še Rose Dawson. Potem se je poročila z nekim Calvertom.
Preselila sta se v Cedar Rapids in rodila je par otrok.
Zdaj je Calvert mrtev in kot slišim tudi Cedar Rapids.
In vsi, ki karkoli vedo o tem diamantu
so mrtvi ali na tej ladji, ampak ona ve.
Ne potuje s prav malo prtljage, kaj?
Gospa Calvert, jaz sem Brock Lovett. Dobrodošli na Keldyshu.
Spravimo jo tja noter.
Živijo, gospodična Calvert. -Živijo.
Dobrodošli na Keldyshu.
Hej. Hej!
Da?
So vaše kabine v redu? O, da, zelo lepo je.
Ste spoznali mojo vnukinjo Lizzie?
Ona skrbi zame.
Spoznala sva se pred nekaj minutami.
Se spomniš, babi, na palubi?
Tako, to je lepo.
Moram imeti svoje slike s sabo, ko potujem.
Vam lahko kaj prinesem? Bi kaj radi?
Da.
Rada bi videla svojo sliko.
Louis XVI je nosil čudovit kamen,
imenovan Modri kronski diamant,
ki je izginil 1792,
približno ob istem času, ko je Louis izgubil vse nad vratom.
Teorija pravi, da je bil kronski diamant prav tako razsekan,
in spet obrušen v srčasto obliko, kar je postalo znano kot Srce oceana.
Danes bi bil vreden več kot diamant Hope.
Bila je grozna, težka stvar. Samo takrat sem ga nosila.
Res misliš, da si to ti, babi?
Jaz sem, ljubica? Mar nisem bila lepotica?
Našel sem ga v zavarovalniških zapiskih...
Neka stara odškodnina, ki se je poravnala v popolni tajnosti.
Mi lahko poveste, kdo je podal zahtevek, Rose?
Mislim, da nekdo po imenu Hockley.
Nathan Hockley, res je. Jeklarski mogotec iz Pittsburgha.
Odškodnina za diamantno ogrlico,
ki jo je njegov sin kupil svoji zaročenki - vam,
teden dni, preden je odplul na Titaniku.
Podana je bila takoj po potopitvi,
torej je diamant moral potoniti z ladjo.
Vidite datum?
14. april 1912.
Kaj pomeni, da vaša stara mati govori resnico.
Tisti dan, ko je Titanik potonil, je nosila ogrlico.
In tako ste postali moja nova najboljša prijateljica.
Tu je nekaj stvari, ki smo jih našli v kabini.
To je bilo moje.
Kako nenavadno!
In zgleda enako, kot ko sem ga nazadnje videla.
Odsev se je malo spremenil.
Ste pripravljeni za povratek na Titanik?
Prav, gremo. Ledena gora jo zadene na desnem boku, kajne?
Malo se odbija in jo še bolj preluknja kot Morsejeva abeceda: dit-dit-dit,
ob strani pod vodno črto.
Potem začne zalivati sprednje razdelke.
Ko so voda dviguje, se razliva prek neprepustnih pregrad,
ki pa gredo na žalost le do palube E.
Ko gre premec dol, se krma dvigne,
najprej počasi, potem pa vse hitreje, dokler končno
cela rit ne štrli iz vode in to velika rit.
Govorimo o kakih 20.000, 30.000 tonah, prav?
In trup ni zgrajen za take pritiske, in kaj se zgodi?
Prelomi se, vse do gredlja
in krma pade nazaj.
Ko se potem premec potopi, potegne krmo navpično in se končno loči,
Zdaj se krma samo malo ziblje kot kakšen zamašek
za nekaj minut, potem jo zalije in končno se potopi okrog 2:20,
dve uri in 40 minut po trku.
Premec polzi stran in pristane kak kilometer stran
in zadane dno s kakimi 20, 30 vozli.
Precej dobro, kaj?
Hvala za to lepo sodno analizo, gospod Bodine.
Seveda je bila resnična izkušnja
nekoliko drugačna.
Bi nam jo zaupali?
Počivat jo peljem. -Ne.
Daj no, babi. -Ne!
Kasetnik.
Povejte nam, Rose.
84 let je že tega.
V redu. Poskusite se spomniti česa. Česarkoli.
Bi radi slišali to ali ne, gospod Lovett?
84 let je že tega,
jaz pa še vedno lahko voham svežo barvo.
Porcelan je še neuporabljen.
V rjuhah še nihče ni spal.
Titaniku so rekli ladja sanj.
In bila je, res je bila.
Vsi potniki v tretjem razredu z ležišči spredaj
sem, prosim, v to vrsto.
Tukaj. -Velika ladja, kaj?
Očka, ladja je. -Prav imaš.
Ne vidim, zakaj toliko hrupa.
Ne zgleda nič večja kot Mavretanija.
Lahko si ravnodušna do mnogih stvari, Rose, vendar ne do Titanika.
Več kot 30 metrov je daljši kot Mavretanija in veliko bolj razkošen.
Vašo hčer je pretežko navdušiti, Ruth.
Torej za to ladjo pravijo, da je nepotopljiva.
Saj je nepotopljiva. Bog sam ne bi mogel potopiti te ladje.
Gospod, prtljago morate oddati pri glavnem terminalu.
Tu zadaj je, gospod. -Zaupam vam, dobri gospod.
Zmenite se z mojim človekom. -Da, gospod. V zadovoljstvo mi je.
Če lahko karkoli storim. -Ah, da, seveda.
Vse kovčke iz tistega avtomobila,
dvanajst od teh in sef
v salonsko kabino, sobe B-52, 54, 56.
Dame,
raje pohitite.
Moj plašč? -Jaz ga imam.
Vsi potniki tretjega razreda naj se zglasijo tu na zdravniškem pregledu.
Glavo gor.
Dobrodošli na krovu, gospa. Dobrodošli na Titanik.
Za vse je bila to ladja sanj.
Zame je bila suženjska ladja,
ki me je peljala nazaj v Ameriko v verigah.
Na zunaj sem bila vse, kar bi dobro vzgojeno dekle moralo biti.
Znotraj sem kričala.
Jack, ti si zmešan. Stavil si vse, kar imava.
Če nimaš ničesar, nimaš ničesar izgubiti.
Idiot. Ne morem verjeti, da si stavil najini karti.
Sven?
TRETJI RAZRED WHITE STAR LINE
Napočil je trenutek resnice.
Nekomu se bo življenje spremenilo. Fabrizio?
Nič -Nič.
Olaf? -Nič.
Sven?
Ojoj. Dva para.
Žal mi je, Fabrizio.
Kaj žal? Ma, pojdi nekam. Stavil si ves denar.
Žal mi je, ker dolgo časa ne boš videl mame,
ker greva v Ameriko.
Polna roka, fanta. Oh!
To! Hvala ti, bog!
Pridi. -Prasec.
Domov grem!
Domov grem. -V Ameriko grem.
Ne, fant. Titanik gre v Ameriko čez pet minut.
Pohiti. Pohiti. Tu. -Greva.
Zdaj živiva na visoki nogi. Zdaj sva dva fina gospoda.
Skoraj plemiča sva, fant moj.
Vidiš, to je moja usoda.
Povedal sem ti že, v Ameriko grem, da postanem milijonar.
Hej, hej! Pankrt!
Ti si kreten. -Mogoče, ampak jaz imam karte.
Pohiti, mislil sem, da si hiter. Počakaj!
Počakaj, počakaj! Hej, počakaj!
Potnika sva. Potnika.
Sta že šla skozi pregled?
Seveda. Poleg tega nimava uši.
Američana sva, oba. -Prav, vkrcajta se.
Najsrečnejši budali na svetu sva, veš?
Zbogom!
Poznaš koga? -Seveda ne. Ampak to ni bistvo.
Zbogom! Pogrešal te bom!
Zbogom! Nikoli te ne bom pozabil.
Do konca, ljubica.
360, 360.
Oprostite, gospa.
Evo, tukaj. Hej, kako ste?
Jack. Me veseli.
Jack Dawson sem. Me veseli.
Kako ste? Kdo pravi, da je tvoj zgornji pograd?
Kje je Sven?
To je vaša zasebna paluba, gospod.
Potrebujete kaj?
Hmm. -Oprostite.
Ta? -Ne, veliko obrazov je bilo na njej..
Ta je.
Naj vzamem vse ven, gospodična.
Da, ta soba potrebuje malo barve.
Postavi tja, v omaro.
Bog, ne spet te slike s prsti. Vsekakor so stran vržen denar.
Razlika med Calovim umetniškim okusom in mojim je ta, da ga jaz imam.
Očarljive so, kot sanje ali kaj podobnega.
V njih je resnica, a nobene logike. -Kako je ime avtorju?
Nekaj Picasso. -Nekaj Picasso.
Iz njega ne bo nič. Nič, verjemite mi.
Postavi Degasa v spalnico. -Te so bile vsaj poceni.
Ah, v omaro s tem.
Pri Cherbourgu se je vkrcala ženska po imenu Margaret Brown?
Vsi smo jo klicali Molly.
Zgodovina jo bo poimenovala nepotopljiva Molly Brown.
Nimam celega dne časa, fant.
Evo, misliš, da ti bo uspelo?
Njen mož je našel zlato nekje na zahodu
in bila je, čemur je mati rekla novopečena bogatašinja.
Naslednji popoldan smo bili že zahodno od irske obale,
pred nami pa samo ocean.
Odpeljite jo na morje, gospod Murdoch.
Pretegniva njene noge. -Da, gospod.
S polno paro, gospod Moody. -Zelo dobro, gospod.
S polno paro. -S polno paro!
Dajmo, fantje. Podvizajte se.
Koliko kaže?
V redu, zakurimo!
S polno paro gremo!
21 vozlov, gospod.
Hej, poglej, poglej, poglej! Poglej, poglej!
Vidiš?
Še eden je. Ga vidiš?
Poglej tistega. Glej, kako skače!
Juhu!
Hu!
Že vidim kip svobode!
Zelo majhen je, seveda.
Jaz sem kralj sveta!
Največja premikajoča se stvar, kar jo je
človek kdaj naredil v vsej zgodovini.
In naš glavni graditelj, gospod Andrews tule,
jo je zasnoval celo od gredlja navzgor.
No, mogoče sem jo spravil skupaj,
ampak zamisel pripada gospodu Ismayu.
Zamislil si je parnik, tako velik in tako razkošen,
da ga nikoli ne bi nič preseglo.
In tukaj so uresničene sanje.
Poslušajte, poslušajte.
Veš, da tega ne maram, Rose.
Ve.
Oba bova jagnjetino, krvavo, z malo metine omake.
Hmm, saj imaš rada jagnje, kajne, srček?
Ji boš tudi razrezal meso, Cal?
Hej, uh, kdo se je spomnil imena Titanik.
Si bil ti, Bruce? -No, pravzaprav da.
Želel sem izraziti samo velikost in velikost pomeni čvrstost,
razkošje in predvsem moč.
Ste seznanjeni z dr. Freudom, gospod Ismay?
Njegove misli o moški obsedenosti z velikostjo
bi vas še posebej zanimale.
Kaj je s tabo? -Oprosti.
Opravičujem se. -Res je živa, Cal.
Upam, da ji boš kos. -No, mogoče bom moral začeti paziti,
kaj bere od zdaj naprej, kajne, gospa Brown?
Freud... Kdo je to? Je potnik?
Ustvarja te valove, zato se vrtijo.
Lepa ladja, ha?
Ja, irska je. -Ni angleška?
Ne, zgrajena je bila na Irskem. 15.000 Ircev je gradilo to ladjo.
Trdna kot skala. Velike irske roke.
Tipično. Psi iz prvega razreda se pridejo sem dol usrat.
Uh, to nam pove, kje se nahajamo na velikem planu.
Kot da bi lahko pozabili.
Tommy Ryan sem. -Jack Dawson.
Živijo. -Fabrizio.
Zdravo. Zaslužiš kaj denarja s svojimi slikami?
Pozabi, fant. Prej ti bodo angeli zleteli iz hlač,
kot boš prišel blizu takšnim, kot je ona.
Umakni se. -Upam, da si ponosen na to.
Videla sem svoje življenje, kot da sem ga že živela,
neskončna parada zabav in plesov,
jaht in tekem pola,
vedno isti omejeni ljudje, enaki monotoni pogovori.
Počutila sem se, kot da stojim nad prepadom
in ni nikogar, da bi me potegnil nazaj,
nikogar, ki bi mu bilo mar ali bi vsaj opazil
Ne naredi tega.
Ostani tam.
Ne približuj se.
Daj no. Samo roko mi daj. Potegnil te bom nazaj.
Ne! Ostani, kjer si. Resno mislim.
Spustila se bom.
Ne, ne boš se.
Kako to misliš, ne bom se.
Ne drzni si mi govoriti, kaj bom in česa ne bom storila. Ne poznaš me.
No, do zdaj bi to že storila.
Motiš me. Pojdi stran.
Ne morem. Zdaj sem vpleten.
Če se spustiš, bom prisiljen skočiti za tabo.
Ne bodi smešen. Ubil se boš.
Dober plavalec sem. -Že padec sam bi te ubil.
Bolelo bi. -Ne pravim, da ne bi.
Po pravici povedano, me veliko bolj skrbi
tista mrzla voda.
Kako mrzla? -Ledena.
Mogoče kakšno stopinjo nad lediščem.
Si že kdaj, uh...
Si že kdaj bila v Wisconsinu?
Kaj?
Tam imajo ene izmed najhladnejših zim.
Tam sem odraščal, blizu Chippewa Fallsa.
Spomnim se, da sem bil še otrok, ko sva z očetom na ribolov na ledu
na jezeru Wissota.
Ribolov na ledu je, ko...
Vem, kaj je ribolov na ledu!
Oprosti.
Samo zdiš se bolj hišna punca.
Kakorkoli že, uh
sem padel skozi tanek led
in povem ti,
tako mrzla voda, kot je tale spodaj
te udari kot tisoč nožev, ki te bodejo po celem telesu.
Ne moreš dihati, ne moreš misliti...
vsaj o ničemer drugem kot o bolečini.
Zato se ne veselim skoka za tabo.
Vendar kot sem rekel,
nimam izbire.
Nekako upam, da boš splezala nazaj čez ograjo
in me odrešila.
Ti si nor.
Vsi tako pravijo, ampak z vsem spoštovanjem, gospodična,
ne visim jaz s konca ladje.
Pridi.
Daj, daj mi roko. Tega nočeš storiti.
Hu!
Jaz sem Jack Dawson.
Rose Dewitt Bukater.
To mi boš morala napisati.
Pridi.
Imam te! Daj.
Daj!
Na pomoč! Prosim!
Prosim, pomagaj mi! Poslušaj. Poslušaj me.
Držim te. Ne bom te spustil. Zdaj se potegni gor. Daj.
Daj. Tako, ja.
Uspelo ti bo.
Imam te.
Kaj je zdaj to?
Ti, stopi nazaj! In ne premikaj se!
Pokliči disciplinskega podčastnika. -Bi žganje?
To je popolnoma nesprejemljivo! Kako si lahko pomislil,
da lahko položiš roke na mojo zaročenko?
Poglej me, umazanec! -Cal...
Kaj si sploh mislil? -Cal, nehaj.
Nesreča je bila. -Nesreča?
Ja. Zares neumna.
Nagnila sem se prek ograje in mi je zdrsnilo.
Nagnila sem se, da bi videla, uh...
uh... uh... tiste uh... uh...
Propelerje? -Propelerje in mi je zdrsnilo.
In padla bi v vodo, vendar me je gospod Dawson rešil
in bi skoraj še on padel.
Hotela si videti... Hotela je videti propelerje.
Kot pravim, ženske in stroji niso za skupaj.
Je bilo tako?
Ja. Ja, v bistvu.
No, potem je fant junak. Dobro zate, sinko. Zelo dobro.
Potem je vse v redu in se lahko vrnemo k žganju.
Poglej se. Gotovo zmrzuješ. Spravimo te noter.
Mogoče nekaj malega za fanta.
Seveda, gospod Lovejoy, mislim, da bi 20 moralo zadoščati.
Je tolikšna danes cena za rešitev ženske, ki jo ljubiš?
Rose ni zadovoljna. Kaj storiti?
Vem.
Mogoče bi se nam lahko pridružili jutri zvečer pri večerji,
da razveseliš našo skupino s... tvojo junaško zgodbo.
Seveda, računajte name.
Dobro. Potem je urejeno.
To bo zanimivo. Mmm.
Lahko, uh... dobim cigareto?
Bolje, da si jih zavežeš.
Zanimivo.
Mladi gospe tako nenadoma spodrsne, ti pa si še vedno imel čas,
da snameš jopič in sezuješ čevlje.
Vem, da si otožna.
Ne pretvarjam se, da vem, zakaj.
to sem hotel prihraniti
do zaročne večerje
naslednji teden.
Ampak sem mislil, da bo to noč.
Za božjo voljo.
Morda kot spomin mojih čustev do tebe.
Je to... -Diamant? Da.
56 karatov, če smo natančni.
Nosil ga je Louis XVI
in rekli so mu "Le Coeur De La Mer."
Srce oceana.
Da.
Ogromen je.
No, za plemstvo.
Midva sva plemstvo, Rose.
Veš, da ni tega, česar ti ne bi dal
Ničesar ti ne bi odrekel,
če se ti ne odrečeš meni.
Zdaj mi odpri svoje srce, Rose.
No, sam sem že od 15. leta, ko so mi umrli starši.
Nisem imel ne bratov ne sester
ali kakega drugega sorodstva v tistem koncu.
Zato sem jo popihal od tam in od takrat se nisem vrnil.
Kot list ki ga nosi v vetru.
No, Rose,
prehodila sva kak kilometer po palubi
in obdelala že kako lepo vreme imamo in kako sem odraščal,
ampak mislim, da se nisi prišla pogovarjat o tem, kajne?
Gospod Dawson... -Jack.
Jack,
rada bi se ti zahvalila, za kar si storil.
Ne le, da... da si me rešil, ampak tudi za obzirnost.
Ni za kaj.
Poglej, vem, kaj si moraš misliti.
Uboga mala bogatašinja. Kaj pa ona ve o težavah?
Ne. Ne, ne mislim tega.
Razmišljal sem, kaj se je lahko zgodilo tej punci,
da je mislila, da ni nobenega izhoda.
No...
Vse je bilo.
Ves moj svet in vsi ljudje v njem
in vztrajnost mojega življenja, ki je skočilo naprej,
jaz pa nimam moči, da ga ustavim.
Bog! Poglej to stvar.
Šla bi naravnost do dna.
500 povabil smo razposlali.
Vsa smetana Philadelphie bo tam
in ves čas se počutim,
kot da stojim v nabito polni sobi,
kričim na ves glas in nihče niti ne pogleda.
Ga ljubiš?
Oprosti? -Ga ljubiš?
Zelo si nesramen. Ne bi me smel tega spraševati.
No, enostavno vprašanje je. Imaš rada tega fanta ali ne?
To ni primeren pogovor.
Zakaj ne moreš le odgovoriti na vprašanje?
To je smešno. Ne poznaš me in jaz ne tebe
in ta pogovor se ne dogaja.
Ti si nesramen in neotesan in predrzen in zdaj grem.
Jack. Gospod Dawson, veselilo me je.
Poiskala sem te, da se ti zahvalim in to sem storila...
In me užalila. No, zaslužil si si.
Prav. -Prav.
Mislil sem, da greš. -Saj grem.
Tako si nadležen.
Počakaj.
Meni ni treba iti. To je moj del ladje. Ti pojdi.
Ohoho, no, no, no.
Kdo je sedaj nesramen?
Kaj je ta neumna stvar, ki jo nosiš s sabo?
Torej kaj si, umetnik ali kaj?
No, saj so kar dobre.
Pravzaprav... Pravzaprav so zelo dobre.
Jack, to je odlično.
V Parizu se jim ni zdelo tako.
Pariz! Ti pa vidiš precej sveta za reve...
No, uh, uh, osebo z omejenimi sredstvi.
Kar reci, reveža, saj lahko poveš.
No, no, no.
In te so bile narisane v živo?
No, to je dobra stran Pariza.
Veliko punc se je pripravljenih sleči.
Si imel rad to punco.
Velikokrat si jo narisal.
Lepe roke je imela, vidiš?
Mislim, da si imel razmerje z njo.
Ne. ne, ne, ne, ne. Samo z njenimi rokami.
Bila je enonoga prostitutka.
Vidiš?
Oh!
Ah, imela pa je dober smisel za humor.
Oh, in ta dama...
Imela je navado sedeti vsak večer v nekem baru
z vsemi kosi nakita na sebi, ki jih je imela,
in čakala na svojo davno izgubljeno ljubezen.
Rekli smo ji gospa Bižu.
Vidiš, kako so ji molji preluknjali obleke?
No, nadarjen si, Jack.
Res. Vidiš ljudi.
Vidim tebe.
In?
Ne bi skočila.
Toda smisel univerze je najti ustreznega moža.
Rose ga že ima.
Glej, prihaja tista prostaška Brownova.
Hitro, preden se usede k nama.
Živijo, punci. Upala sem, da vaju bom ujela pri čaju.
Grozno nama je žal, da ste ga zamudili.
Grofica in jaz sva se ravno hoteli sprehoditi po palubi.
Kako čudovita zamisel. Moram zvedeti nove govorice.
Grofica.
Torej še niste prižgali zadnjih štirih kotlov?
Ne, ni potrebe. Odličen čas dosegamo.
Novinarji že poznajo velikost Titanika.
Zdaj bi rad, da občudujejo njegovo hitrost.
Moramo jim dati nove snovi.
To prvo potovanje Titanika mora priti na naslovnice.
Gospod Ismay, raje bi videl, da ne priganjamo strojev,
dokler se dobro ne utečejo.
Seveda sem jaz samo potnik.
Vašim izvrstnim častnikom prepuščam, da odločijo, kaj je najbolje.
Toda kako veličasten konec vašega zadnjega prečkanja,
če bi prišli v New York v torek zvečer in vse presenetili.
Prišli v jutranje časnike. Upokojitev v velikem slogu, kaj E.J.?
Bravo.
No, potem sem lovil lignje v Montereyu.
Nato sem odšel v Los Angeles na pomol v Santa Monici
in tam začel risati portrete po 10 centov na sliko.
Zakaj ne morem biti kot ti, Jack... se samo odpraviti proti obzorju,
kadar mi paše.
Reci, da bova šla kdaj do tistega pomola,
pa četudi vedno samo govoriva o tem.
Ne, šla bova.
Pila bova ceneno pivo. Se vozila na vrtiljaku, dokler ne bruhava.
Potem bova jahala konje na plaži v morski peni.
Ampak morala boš jahati kot pravi kavboj. Ne postrani na sedlu.
Misliš, eno nogo na vsaki strani? -Ja.
Mi lahko pokažeš? -Seveda,... če hočeš.
Nauči me jahati kot moški. -In žvečiti tobak kot moški.
In pljuvati kot moški.
Te niso tega naučili v dekliški šoli?
Ne. -Prav, pridi, pokazal ti bom.
Dajva. Pokazal ti bom, kako. Pridi.
Jack, ne! Jack, ne!
Počakaj, Jack. Ne, Jack. Ne morem, Jack.
Pozorno glej.
To je ogabno! -Prav, ti si na vrsti.
To je bilo žalostno!
Daj, no, moraš res potegniti nazaj, veš?
Zravnaj hrbet. Uporabi roke, ukrivi vrat.
Vidiš, kako daleč nese? -Mm-hmm.
V redu, daj.
To je bilo bolje. Ampak moraš še vaditi. -Res?
Poskusi zares, potegni nazaj in uporabi celo telo, veš?
Moraš...
Mati.
Lahko predstavim Jacka Dawsona?
Me veseli.
Ostali so bili prijazni in radovedni
do človeka, ki mi je rešil življenje,
toda moja mati je gledala nanj kot na mrčes,
nevaren mrčes, ki ga je treba hitro pohoditi.
Torej, Jack, slišim, da je dobro, če ste pri roki ob težavah.
Zakaj vztrajajo pri napovedovanju večerje, kot da je konjeniški napad?
Se greva obleč, mati?
Se vidimo na večerji, Jack.
Sinko? Sinko!
Imaš najmanjši pojem, kaj počneš?
Pravzaprav ne.
No, odpravljaš se v kačjo votlino.
Kaj nameravaš obleči?
Se mi je zdelo. Pridi.
Prav sem imela.
Ti in moj sin sta približno enako visoka.
Svetiš se kot nov novčič.
Dober večer, gospod.
Dober večer.
Živijo.
Mogoče veste, da je nekaj tisoč ton
Hockleyjevega jekla v tej ladji?
Hmm. V katerem delu? -V vseh pravih, seveda.
Potem vemo, kdo je odgovoren, če gre kaj narobe.
Kje je moja hči? -Oh, takoj pride.
Tam je grofica. -Zdravo, draga.
Dober večer, Cal. -Lepo vas je videti.
To sem videl nekoč v kinu in sem vedno želel poskusiti.
Vidimo se pri večerji.
Dragi? Gotovo se spominjaš gospoda Dawsona.
Dawson?
No, osupljivo. Skoraj bi te lahko imeli za gospoda.
Skoraj. -Izredno.
Draga, krasno te je videti.
Kako nenavadno potovanje je tole.
Noro, kajne? -Všeč mi je vaš parfum.
Tam je grofica od Rothesa.
In, um, tisto je John Jacob Astor, najbogatejši človek na ladji.
Tisto je njegova mala žena Madeleine, ki je mojih let in je v pričakovanju.
Vidiš, kako se trudi skriti?
Pravi škandal. -Hmm.
In tisto je Benjamin Guggenheim in njegova ljubica gospa Aubert.
Gospa Guggenheim je seveda doma z otroki.
Tukaj pa imamo gospoda Cosma in Lucille, gospo Duff-Gordon.
Ona, poleg vseh drugih talentov, kreira nespodobno perilo.
Zelo je priljubljeno pri plemstvu.
Čestitke, Hockley. Sijajna je.
Hvala.
Bi pospremili damo k večerji? Z veseljem.
Sladkorček?
Sladkorček. -Nič takega ni, kajne, Jack?
Zapomni si, obožujejo denar, zato se pretvarjaj, da imaš rudnik zlata,
pa boš v klubu.
Hej, Astor! -Živijo, Molly. Lepo te je videti.
J.J., Madeleine, predstavljam vam Jacka Dawsona.
Kako ste? -Me veseli.
Živijo, Jack. Ste eden bostonskih Dawsonov?
Ne... Dawsonov iz Chippewa Fallsa, pravzaprav.
Oh, da. Da.
Verjetno je bil živčen, a ni niti trenil.
Domnevali so, da je eden izmed njih...
Morda dedič železničarskega bogastva.
Novopečen bogataš, očitno, a vseeno član kluba.
Na mater je bilo seveda vedno treba računati.
Povejte nam o namestitvi v podpalubje, gospod Dawson.
Slišim, da je na tej ladji dobro urejeno.
Najboljše, kar sem videl, gospa. Podgan skoraj ni.
Gospod Dawson se nam je pridružil iz tretjega razreda.
Sinoči je bil v pomoč moji zaročenki.
Izkazalo se je, da je gospod Dawson pravi umetnik.
Bil je tako prijazen, da mi je dovolil pogledati nekaj njegovih del.
Rose in jaz se nekoliko razhajava pri definiciji umetnosti.
Ne da bi omalovaževal vaša dela, gospod.
Mogoče je moja na papirju,
a v očeh boga pripada Thomasu Andrewsu.
Je to vse zame?
Samo od zunaj na noter jemlji.
Pozna vsako zakovico v njej, kajne, Thomas?
Vaša ladja je zares čudež. -Hvala, Rose.
In kako naj vam postrežem kaviar, gospod? -Nič kaviarja zame, hvala.
Nikoli mi ni bil všeč.
In kje natančno živite, gospod Dawson?
Moj trenutni naslov je R.M.S. Titanik.
Potem sem prepuščen dobri volji boga.
In kako si lahko privoščite potovanje?
Delam iz kraja v kraj...
Na tovornih ladjah in podobno.
Toda karto za Titanik sem dobil
pri srečni roki pokerja.
Zelo srečni roki.
Vse življenje je igra na srečo. -Mmm.
Pravi mož sam kuje srečo, Archie.
Ni res, Dawson? -Mmm.
In tako klateško življenje se vam zdi privlačno?
Da, gospa, tako je.
Vse kar potrebujem, imam tukaj s sabo.
Imam zrak v pljučih in nekaj praznih listov papirja.
Rad se zbujam zjutraj, ne da bi vedel, kaj me ta dan čaka
ali koga bom spoznal, kje bom končal.
Nekaj noči nazaj sem spal pod mostom, zdaj pa sem tu,
na največji ladji na svetu pijem šampanjec z vami.
Še malo ga bom.
Mislim, da je življenje darilo in jaz ga ne mislim zapraviti.
Nikoli ne veš, kakšno roko ti bodo podelili naslednjič.
Naučiš se jemati življenje kot pride. Tu imaš, Cal.
Da vsak dan šteje.
Dobro povedano, Jack. -Tako je.
Naj šteje.
-Bravo.
Gospod Brown ni imel pojma, da sem skrila denar v peči.
In ko je praznoval je prišel domov pijan kot svinja in zakuril.
Sledi žganje v kadilnici.
No, pridružite mi se ob kozarčku, gospodje.
Zdaj se umaknejo v oblak dima in si čestitajo,
ker so gospodarji vesolja.
Dame, hvala za zadovoljstvo vaše družbe.
Rose, te smem pospremiti nazaj v kabino?
Ne, tu bom ostala. -Tu imaš, Molly.
Se na boste pridružili, Dawson?
Ne želite ostati tukaj z ženskami, mar ne?
Ne, hvala. Počasi se bom vrnil nazaj.
Ah. -Verjetno bo najbolje.
Sami posli in politika bodo, take stvari...
Ne bi vas zanimalo.
Toda Dawson, lepo, da ste prišli.
Jack, moraš iti?
Čas je, da se vrnem k veslom z ostalimi sužnji.
Lahko noč, Rose.
"Naj šteje. Dobiva se pri uri."
Bi rada šla na pravo zabavo?
Je v redu, če dam roko sem? Prav.
Kaj?
Ne razumem.
Hej! Bravo, bravo!
Hvala. Pridite, fantje. -Gremo!
Zdaj bom plesal z njo, prav?
Pridi. -Kaj?
Pridi z mano. Kaj? Jack... Jack, počakaj!
Tega ne morem.
Morala se bova malo približati.
Takole.
Še vedno si moja najboljša, Cora.
Ne poznam korakov. -Jaz tudi ne.
Samo prepusti se. Ne razmišljaj.
Hej.
Počakaj, Jack, Jack! Počakaj! Ustavi se, Jack!
Ba-ba-ba.
Počakaj! -Hej! Hej!
Ja! -Jack, ne!
Haaa!
...pristojnost Shermanovega zakona, zato se bodo moji odvetniki pritožili.
To je rekel tudi Rockefeller, ampak vrhovno sodišče se ne strinja.
Kaj? Misliš, da dekle iz prvega razreda ne zna piti?
Izgini.
Si v redu?
Dobro sem.
Dvakrat iz treh, dvakrat iz treh.
Torej...
Mislite, da ste veliki, močni fantje?
Poskusite narediti tole.
Primi tole, Jack. Dvigni.
Au!
Jezus, Marija in Jožef! -Si v redu?
Tega nisem naredila že leta.
"Go see Maggie". Gremo, fantje! Dajmo!
Ho!
Bi kavo, gospod?
Sinoči sem upal, da boš prišla k meni.
Utrujena sem bila.
Tvoji napori v podpalubju so bili nedvomno utrudljivi.
Vidim, da me je tvoj pogrebniški lakaj zasledoval. Kako tipično.
Česa takega ne boš nikoli več storila, Rose. Jasno?
Nisem poslovodja v tvoji tovarni, da bi mi lahko ukazoval.
Tvoja zaročenka sem.
Moja zaročenka? Moja zaročenka!
Da, si, in moja žena!
Moja žena v praksi, če že ne po zakonu, zato me boš spoštovala.
Spoštovala me boš tako, kot mora žena spoštovati moža.
Ker iz mene se ne boš delala norca, Rose.
Je to kakorkoli nejasno?
Ne. -Dobro.
Dovoli.
Gospodična Rose!
Imela sva manjšo... nezgodo. -Je že v redu, gospodična Rose.
Je že v redu. -Žal mi je, Trudy.
Naj ti pomagam. -Je že v redu, gospodična.
V redu je, gospodična.
Tea, Trudy. -Da, gospa.
Tistega fanta ne smeš več videti, jasno?
Rose, prepovedujem ti. Oh, nehaj, mati.
Ulilo se ti bo iz nosa.
To ni igra.
V negotovem položaju smo. Veš, da denarja nimamo več.
Seveda vem, da ga ni več.
Vsak dan me opominjaš.
Tvoj oče nama ni zapustil drugega kot kupa dolgov, skritih za dobrih imenom.
To ime je edina karta, na katero morava igrati.
Ne razumem te. Hockley je dobra partija.
Omogočila nama bo obstanek. -Kako lahko to polagaš na moja ramena?
Zakaj si tako sebična? -Jaz sem sebična?
Bi rada, da končam kot šivilja?
Bi to rada?
Da naše lepe stvari prodajo na dražbi?
Naše spomine raztrosijo v vetru?
Tako nepravično je.
Seveda je nepravično.
Ženski sva.
Naša izbira ni nikoli lahka.
Hmm?
S svojo zaščitniško roko jih ubrani
vsega hudega na zemlji.
Duh, ki oče ga je poslal,
da po nebu bi se razširil.
Nebeški veter obvaruj tiste,
ki si drznejo kot orel poleteti.
In tudi za tiste...
Živijo, gospod Andrews. -Živijo, Jack.
Gospod. -Moram z nekom govoriti za trenutek.
Ne bi smel biti tukaj.
ognjem in sovragom jih obrani...
Sinoči sem bil tukaj. Se me ne spomnite?
Ne, bojim se, da ne. Zdaj se boste morali obrniti.
On vam bo povedal. Samo... Rad bi...
Gospod Hockley in gospa Dewitt Bukater
sta še vedno hvaležna za vašo pomoč.
Prosila sta me, da, uh... vam sam tole v zahvalo.
Nočem vašega denarja. Prosim, jaz... -In da vas obenem spomnim,
da imate karto za tretji razred
in da tukaj niste več zaželeni.
Prosim, samo z Rose bi rad govoril...
Gospoda, bi prosim poskrbela, da se gospod Dawson vrne tja, kamor spada
in tam tudi ostane.
Da, gospod. Vi, pridite z nama.
Usliši nas, ko te prosimo
za tiste v nevarnosti na morju.
In zakaj imate dve kolesi krmila?
Tega uporabljamo samo blizu obale.
Oprostite, gospod. Še eno opozorilo o ledu. To je z Noordama.
Hvala, Sparks.
Oh, brez skrbi. Popolnoma običajno za ta letni čas.
Pravzaprav pospešujemo.
Pravkar sem ukazal, naj zakurijo zadnje kotle.
No, sine. Navij čvrsto, kot sem ti pokazal.
V redu, zdaj spusti.
Je bilo v redu, kajne? -Krasno.
Odlično, sine.
Gospod Andrews, oprostite mi...
Seštevala sem na pamet in število rešilnih čolnov
krat kapaciteta, ki ste jo omenili.
Oprostite, ampak zdi se, da ni dovolj rešilnih čolnov za vse na ladji.
Za polovico, pravzaprav.
Rose, nič vam ne uide, kaj? Dejansko sem predvidel nove nosilce,
ki bi lahko nosili še dodatno vrsto čolnov,
toda nekateri so mislili, da bi bila paluba prenatrpana,
in so me preglasovali.
Saj je škoda prostora na nepotopljivi ladji.
Mirno spite, mlada Rose. Zgradil sem vam dobro ladjo, čvrsto in zvesto.
Ona je zadosten reševalni čoln.
Samo nadaljujte proti krmi. Naslednja postaja je strojnica.
Pridi.
Jack, to je nemogoče. Ne smem te videti.
Moram govoriti s tabo. -Ne, Jack, ne.
Jack, zaročena sem.
Poročila se bom s Calom. Ljubim ga.
Rose, s tabo ni lahko.
Prav, celo razvajen otročaj si,
a pod tem si osupljivo čudovita,
prekrasna punca... ženska, kar sem jih kdaj poznal in...
Jack, jaz... -Ne, pusti me, da poskusim končati.
Ti si, ti si čudo...
Nisem neumen. Vem, kako se svet obrača.
V žepu imam deset dolarjev.
Ničesar ti ne morem ponuditi in to vem.
Razumem.
Ampak zdaj sem preveč vpleten. Če ti skočiš, jaz skočim, še veš?
Ne morem stran, ne da bi vedel, da boš v redu.
Samo to hočem.
No, dobro sem.
Z mano bo vse v redu, zares.
Zares?
Mislim, da ne. V pasti te imajo, Rose,
in umrla boš, če se ne osvobodiš.
Mogoče ne takoj, ker si močna, ampak
prej ali slej bo tisti ogenj, ki mi je všeč pri tebi, Rose...
Tisti ogenj bo ugasnil.
Ni na tebi, da me rešiš, Jack.
Prav imaš. Samo ti se lahko rešiš.
Nazaj grem. Pusti me pri miru.
Povej Lucille o katastrofi s pozivnicami.
Seveda, pozivnice smo morali poslati nazaj dvakrat.
O, moj bog! -In grozne obleke družic.
Naj vam povem, kakšna odiseja je bila to.
Rose se je odločila za svetlo vijoličasto.
Ve, da sovražim to barvo, zato jo je izbrala meni navkljub.
Če bi vsaj prej prišli k meni.
Ruth je videla nekaj mojih kreacij v "La Mode Illustree".
Bile so za balo za najmlajšo hčer vojvodinje od Malborougha.
Bile so res očarljive, a mislim, da se boš strinjala, da smo
ustvarili laboda iz grdega račka.
Živijo, Jack.
Premislila sem se.
Povedali so mi, da si verjetno... -Psst.
Daj mi roko.
Zapri oči.
Daj.
Stopi gor.
Primi se za ograjo.
Oči imej zaprte, brez kukanja. -Saj ne.
Stopi na ograjo.
Počakaj. Počakaj. Oči imej zaprte.
Mi zaupaš?
Zaupam ti.
V redu, odpri oči.
Letim! Jack!
Pridi Josephine, moj leteči stroj.
In gre gor.
Gre gor.
To je bilo zadnjič, da je Titanik videl beli dan.
Torej smo prišli do večera pred potopitvijo.
Še šest ur. -Neverjetno.
Tam je Smith, stoji tam z opozorilom o ledu
v prekleti roki... Oprostite, v roki, on pa ukazuje večjo hitrost.
26 let izkušenj je delalo proti njemu.
Misli si, da bodo vse dovolj veliko, da lahko potopi ladjo,
videli pravočasno in zavili.
A ladja je prevelika s premajhnim krmilom.
Zavija prekleto slabo.
Vse kar ve, je narobe.
Zagotavljam ti, da ni neprimerno.
To je dnevna soba.
Bo ta svetloba v redu? -Kaj?
Ne potrebujejo umetniki dobre svetlobe?
To je res,
ampak jaz nisem navajen delati v takih groznih razmerah.
Monet!
Poznaš njegovo delo? -Seveda.
Poglej, kako tukaj uporablja barve. -Ni izvrsten?
Vem, izredno je.
Cal jemlje to ogabno stvar povsod s sabo.
Ga v kratkem lahko pričakujeva?
Ne, dokler ne zmanjka cigar in žganja.
To je lepo. Kaj je to, safir?
Diamant, zelo redek diamant.
Jack, rada bi, da me narišeš kot eno tistih Francozinj... s tem na sebi.
Prav.
Samo s tem na sebi.
Zadnja stvar, ki jo potrebujem, je še ena slika,
kjer izgledam kot porcelanska lutka.
Kot stranka, ki plačuje,
pričakujem, da bom dobila, kar želim.
Tja, na posteljo... na kavč.
Pojdi... ulezi se.
Povej mi, ko bo dobro. -Daj roko nazaj, tako kot prej.
Tako.
Dvigni drugo roko in daj dlan k obrazu.
Tako.
Spusti glavo.
Oči k meni, glej me.
In poskušaj biti pri miru.
Tako resen.
Zdi se mi, da zardevate, gospod Veliki Umetnik.
Ne predstavljam si gospoda Moneta, da zardeva.
On riše pokrajine. Sprosti obraz.
Oprosti. -Brez smeha.
Srce mi je ves čas razbijalo.
To je bil najbolj erotičen trenutek mojega življenja.
Vsaj do takrat.
Kaj se je potem zgodilo? -Mislite, če sva kaj počela?
Žal vas moram razočarati, gospod Bodine.
Jack je bil zelo profesionalen.
Hvala.
Kaj počneš?
Bi dal tole v sef zame?
Mm-hmm.
Oprostite.
Nihče izmed osebja je ni videl. -To je smešno.
To je ladja. Ni veliko mest, kjer se lahko skrije.
Lovejoy, najdi jo.
Jasno. -Da.
Mislim, da še nisem videl tako mirnega morja.
Kot luža. Niti sapice vetra.
Ledene gore bo teže opaziti,
ker ni valov ob vznožju.
Hmm.
No, grem. Ohranite hitrost in smer, gospod Lightoller.
Da, gospod.
Hladno postaja. Lepo zgledaš.
Gospodična Rose?
Moje slike!
Teci!
Ne, počakajte! Počakajte!
Gremo! Dol, dol!
Hitro!
Adijo!
Oprostite!
V redu je, gospod!
PALUBA E
Precej robat za služabnika, tale fant.
Zgleda bolj kot policaj. -Mislim, da je bil.
O, sranje.
Ne, sem!
Hitro!
Kaj pa zdaj? -Kaj?
Počakajta! Kaj pa vidva počneta tukaj?
Ne smeta biti tukaj! Lahko je nevarno!
Nadaljujte! Ne menite se za naju. Zelo dobro delate!
Nadaljujte tako!
Ah, poglej, kaj je tukaj.
Hvala.
Kam želite, gospodična?
K zvezdam.
Si živčna?
Ne.
Dotakni se me, Jack.
Bog, prekleto mrzlo je.
Veš, voham led, ko je blizu.
Kaj še. -Zares lahko!
Ste kdaj našli tisti daljnogled za opazovalnico?
Nismo ga videli od Southamptona.
No, grem na obhod. Adijo.
Treseš se.
Ne skrbi. V redu sem.
Dol sta stekla. -V redu.
Kaj manjka?
"Dragi, zdaj naju imaš lahko oba zaklenjena v svojem sefu - Rose"
Boljšo zamisel imam.
Imam vaju!
Si videla njuna obraza?
Si videla...
Ko ladja pristane,
grem s tabo.
To je noro.
Vem. Nima nobenega smisla.
Zato temu zaupam.
O, da. Tukaj, poglej to.
O, poglej tole.
Malo topleje jima je kot nama. -No, če je samo to potrebno,
da bi nama bilo topleje, potem jaz raje ne bi, če ti je prav.
Prekleto!
Dvignite, pankrti!
Je, kdo tam? -Da, kaj vidiš?
Ledena gora! Pred nami! -Hvala.
Ledena gora! Pred nami! Močno na levo!
Zavij, zavij!
S polno paro nazaj!
Do konca. -Krmilo je obrnjeno do konca, gospod.
Gremo, fantje! Gremo!
Zaprite vse lopute! Zaprite jih!
Počakajte.
Počakajte!
Zdaj, vžgite vzvratni motor!
Zakaj se ne obračajo?
Je do konca. -Da, gospod, do konca je!
Daj, daj, daj.
Obračaj.
To.
Zadeli bomo!
Jezus Kristus.
Jezus. -Močno na desno!
Močno na desno!
Nazaj!
Dajmo, gremo!
Hitro skozi vrata! Zapirajo vrata! Ven!
Ven! Ven! Ven!
Skozi vrata! Dajmo!
Dajmo! Gremo, fantje! Gremo, gremo!
Ven!
NADZORNA PLOŠČA VODOTESNIH VRAT
O, moj bog. To je bilo blizu, kajne?
Zavohaš led, kaj? Bog pomagaj.
Zabeleži čas in ga vpiši v dnevnik.
Kaj je bilo to, gospod Murdoch?
Ledena gora, gospod. Zavili smo na levo
in s polno paro nazaj, a smo bili preblizu.
Poskušal sem obiti, ampak zadeli smo in...
Zaprite vodotesna vrata. -Vrata so zaprta, gospod.
Ustavi vse. -Da, gospod!
Najdite mizarja. Naj pregleda ladjo.
Da, gospod!
Porka madona!
Kaj za vraga je to?
Pridite, gremo odtod! Pohitite.
Oprostite. Zakaj so se motorji ustavili? Začutila sem drhtenje.
Ne skrbite, gospa. Verjetno smo izgubili lopatico propelerja.
To drhtenje ste občutili. Vam lahko kaj prinesem?
Ne, hvala.
Si kaj videl?
Zdaj ničesar ne vidim, pa ti?
Če gredo podgane v to smer, je to zame dovolj dobro.
Prosim, gospod, prosim. Vse je pod nadzorom.
Ti, tam. Gospod, ni nobenega preplaha.
Da, je, oropali so me. -Pojdite po disciplinskega podčastnika.
Takoj, ti kreten! -Da, gospod.
Hej, zgrešili boste zabavo. -Si videl, kaj se je zgodilo?
Ne, zamudil sem. -Očitno je zadela tamle.
Kotlarna šest je potopljena dva metra nad mejo.
V skladišču pošte je še huje. V sprednjem razdelku je močno načeta.
Lahko podprete? -Ne, če črpalke ne bodo zmogle.
Ste videli škodo v skladišču pošte?
Ne, je že pod vodo. -To je slabo.
Morala bi povedati materi in Calu.
Mislim, da so zelo dobre, gospod.
Ne dotikajte se ničesar. Želim, da se cela soba poslika.
Samo drži me za roko.
Iskali smo vas, gospodična.
No, pa gremo.
Nekaj resnega se je zgodilo.
Da, res je.
Prav zares. Dve meni ljubi stvari sta izginili ta večer.
Zdaj, ko se je ena vrnila, imam dobro predstavo, kje najti drugo.
Preiščite ga. -Snemite plašč, gospod.
Kaj je zdaj? -Dajte no.
Cal, kaj počneš? Sredi nevarnosti smo. Kaj se dogaja?
Je to to? -To je.
To je sranje!
Ne verjemi, Rose. Ne! -Ni mogel.
Seveda je mogel. Profesionalcu je lahko.
Toda bila sem z njim ves čas. To je smešno.
Mogoče jo je ukradel, medtem ko si se oblačila, draga.
Res premeteno, Cal. Rose, dali so mi jo v žep.
Utihni. Če tvoj žep ni, kaj, sinko?
Last A.L. Reyersona.
Danes je bila prijavljena kraja. -Samo sposodil sem si ga.
Nameravala sem ga vrniti. -Tu imamo poštenega tatu, kaj?
Veš, da nisem tega storil, Rose. Veš.
Ne verjemi jim, Rose. Veš, da tega nisem storil.
Pridi, gremo. -Veš, da nisem, Rose. Rose!
Pridi, sinko. Dober fant je.
Pridi. -Veš, da nisem! Poznaš me!
Zelo nesrečno, kapitan.
Voda... pet metrov nad gredljem v desetih minutah...
V sprednjem delu, v vseh treh razdelkih in v kotlarni šest.
Tako je, gospod. -Prekleto, kaj lahko storimo?
To je pet razdelkov.
Ne potopi se, če zalije prve štiri razdelke,
vendar ne petih... ne petih.
Ko se bo premec potapljal, se bo voda
razlivala prek pregrad na palubi E od ene do druge.
Nazaj in nazaj. Tega ne moremo ustaviti.
Črpalke... Če odpremo vsa vrata...
Črpalke vam kupujejo čas, a le nekaj minut.
Od tega trenutka dalje, ne glede na to, kaj storimo,
se bo Titanik potapljal.
Toda ta ladja ne more potoniti.
Narejena je iz železa, gospod. Zagotavljam vam, da lahko...
in da bo.
To je matematična gotovost.
Koliko časa?
Uro. Največ dve.
In koliko jih je na krovu, gospod Murdoch?
2.200 duš, gospod.
No, zdi se mi, da boste dobili svoje naslovnice, gospod Ismay.
O, mala cipa je, kajne? Glej me, ko govorim s tabo.
Gospod Hockley? -Ne zdaj, zasedeni smo.
Gospod, naročili so mi, da si nadenete reševalne jopiče in pridete...
Rekel sem, ne zdaj.
Žal mi je za sitnosti, gospod Hockley, a to so kapitanova navodila.
Zdaj se, prosim, oblecite toplo. Precej hladna noč je.
Vam lahko svetujem plašče in klobuke.
To je smešno. -Brez skrbi, gospodična.
Prepričan sem, da je to le iz previdnost.
Vsi gor! Nadenite reševalne jopiče!
Kaj kriči?
Vsi gor! Nadenite reševalne jopiče!
Zakaj tak kraval? -Samo jopič si nadenite!
CQD?
Gospod?
Tako je... CQD. Klic na pomoč.
To je naš položaj.
Kdorkoli odgovori, mu povejte, da se potapljamo z nosom naprej.
Takojšnjo pomoč potrebujemo.
Prekleto.
Spuščajte! Spuščajte!
Gospod Wilde! Gospod Wilde, kje so potniki?
Poslali smo jih nazaj noter. Prehladno in prehrupno je za njih.
Ti, tam!
Pojdi dol in pomagaj s temi vrvmi.
Bi kaj spili, gospod?
Prosim, nadenite si reševalne jopiče. -Hej, sinko, kaj se dogaja?
Tu smo vsi prevezani in si hladimo noge.
Oprostite, gospa. Grem vprašat.
Mislim, da nihče ne ve, kaj za vraga se dogaja.
To so ti prekleti Angleži, ki delajo vse po pravilih.
Ni potrebe po kletvicah, gospod Hockley.
Vrnita se in prižgita grelce v naših sobah.
Rada bi skodelico čaja, ko pridem nazaj.
Da, gospa.
Gospod Andrews.
Videla sem ledeno goro in v očeh vam berem.
Prosim, povejte mi resnico.
Ladja se bo potopila.
Ste prepričani? -Da, čez kakšno uro
bo vse to na dnu Atlantika.
Kaj? -Prosim, povejte samo tistim, ki jim morate.
Ne bi bil rad odgovoren za paniko.
In pohitite k čolnom, ne čakajte.
Se spomnite, kaj sem vam povedal o čolnih.
Da.
Razumem.
Sem, gospod.
Gospod, potrebujejo vas v blagajni.
Velika množica je tam. -Pojdite, jaz ga bom čuval.
Da, prav.
Gospod! Carpathia se bliža s 17 vozli.
Z njihovo največjo hitrostjo.
Je edina odgovorila?
Edina blizu, gospod. Pravijo, da bodo tu čez štiri ure.
Štiri ure?
Hvala, Bride.
Moj bog.
Gospod! Čolni so pripravljeni, gospod.
Ne bi morali najprej spraviti žensk in otrok v čolne, gospod?
Da. -Gospod?
Najprej ženske in otroci. Da.
Da, gospod.
Dame in gospodje, poslušajte, prosim.
Stopite sem, prosim. Tako, da.
Pridite proti meni.
Hvala. Dobro.
Za zdaj potrebujem le ženske in otroke.
Tukaj.
Prav, fantje, kot je rekel kapitan,
lepo in veselo, da ne bo panike.
"Wedding Dance"
Reševalne jopiče gor! Nadenite si reševalne jopiče.
Nadenite si reševalne jopiče! Nadenite si reševalne jopiče.
Tukaj, vzemite.
Ni še čas, da greste na čolne.
Prosim, ostanite mirni.
Prosim, poskrbite, da boste vsi oblekli reševalne jopiče.
In gospodje, spustite ženske in otroke naprej.
Kaj počnemo, mami? -Samo čakamo, ljubček.
Ko spravijo v čolne tiste iz prvega razreda,
bodo začeli še nas in takrat moramo biti pripravljeni, kajne?
Pojdi po pomoč.
Spuščaj! Desno in levo hkrati!
Počasi! Obe strani naenkrat.
Počasi! Počasi!
Počasi!
Stoj! Stoj!
Leva stran, čakaj! Samo desna stran!
Samo desna stran! Samo desna stran!
Leva stran, počakaj! Desna stran dol!
Spuščaj skupaj!
Počasi, fantje!
Veš, zdi se mi, da ta ladja lahko potone.
Rekli so mi, naj ti dam
ta majhen znak pozornosti.
Darilo gospoda Caledona Hockleyja.
Dajmo, sestra, slišala si... v čoln.
Kaj prostora za gospoda, gospodje?
Zaenkrat samo ženske, gospod.
Bodo čolni razporejeni po razredih?
Upam, da ne bodo prenatrpani.
Oh, mati, utihni!
Mar ne razumeš? Voda je ledena in ni dovolj čolnov.
Pol premalo jih je. Polovica ljudi na tej ladji bo umrla.
Ne boljša polovica.
Gremo, Ruth, pojdi v čoln. Sedeži prvega razreda so tukaj.
Veš, škoda, da nisem obdržal tiste slike.
Zjutraj bo veliko več vredna.
Ti neverjetni pankrt.
Pridi, Rose, ljubica. Dovolj prostora je zate.
Pridi, Rose. Ti si naslednja, ljubica.
Pridi v čoln, Rose.
Pridi. -Rose, stopi v čoln.
Rose.
Zbogom, mati.
Rose! Rose, vrni se!
Kam greš! K njemu?
Da boš priležnica temu revežu?
Raje sem njegova priležnica kot tvoja žena.
Ne. Ne!
Rekel sem ne!
Rose! Ustavi se, prosim!
In spuščaj!
Ne, počakajte. -Spuščaj!
Rose! -Spuščaj hkrati!
Na pomoč!
Me kdo sliši?
Halo, pomagajte mi!
Pomagajte mi!
Me kdo sliši?
Nekdo naj mi pomaga, prosim!
Gospod Andrews?
Stevard, preverite desni hodnik. -Da, gospod Andrews.
Gospa, prosim oblecite reševalni jopič. Takoj pojdite na palubo.
Lucy, za božjo voljo, nadeni si reševalni jopič.
Bodi za zgled ostalim. -Da, gospod.
Je kdo tu? -Gospod Andrews? Gospod Andrews, hvala bogu.
Kam bi disciplinski podčastnik zaprl koga?
Kaj? Takoj morate na čoln.
Ne! To bom storila z vašo pomočjo ali brez, samo brez bo trajalo dlje.
Pojdite z dvigalom do dna. Pojdite levo v prehod za posadko.
Potem desno in levo pri stopnicah. Prišli boste v dolg hodnik.
Tole ni dobro.
O, sranje. O, sranje!
Oprostite, hvala. -Dvigala so zaprta.
Ne zanima me... -Dvigala so...
Oprostite, gospodična, ampak dvigala so zaprta.
Dovolj imam vljudnosti, prekleto! Zdaj pa me odpeljite dol!
Paluba E.
Daj no. Oh, daj že.
Nazaj gor grem! -Ne!
Ne, ne!
Pridite nazaj! Nazaj gor grem.
Nazaj gor grem!
Prehod za posadko.
Jack?
Jack!
Jack? -Rose!
Jack?
Rose, tukaj sem. Tukaj sem.
Jack? -Tukaj sem.
Jack? -Rose!
Jack! Jack! Žal mi je.
Žal mi je. Tako mi je žal.
Tisti Lovejoy mi jo je dal v žep. -Vem, vem, vem, vem.
Poslušaj, Rose. Morala boš najti rezervni ključ, prav?
Poglej v tisto omarico.
Majhen srebrn bi moral biti, Rose.
Srebrn.
Ti so vsi medeninasti! -Poglej tukaj, Rose.
Rose,
kako si ugotovila, da nisem kriv?
Saj nisem.
Pravkar sem ugotovila, da sem že prej vedela.
Glej naprej. -Oh.
Ni ključa. Ni ga!
Prav, Rose, poslušaj. Morala boš poiskati pomoč.
Vse bo v redu.
Takoj se vrnem.
Tu bom počakal.
Halo, je kdo tu?
Halo? Je kdo tu spodaj?
Rabiva pomoč! Halo!
Prekleto.
Me kdo sliši? Prosim! Halo!
O, hvala bogu. Počakajte, prosim, vašo pomoč rabim.
Tam zadaj je moški in... Počakajte!
Halo?
Halo? -Ah, gospodična, zdaj ne bi smeli biti tukaj.
Prosim, potrebujem vašo pomoč. -Sem, hitro.
Tam je moški in je ujet. Prosim.
Ni razloga za paniko. -Saj nisem panična.
V napačno smer greste!
Spustite me!
K hudiču pojdite. -Oh!
O, moj bog...
Jack! -Rose!
Bo tole v redu? -Bova ugotovila.
Daj.
Čakaj, čakaj, čakaj, čakaj. Najprej naredi nekaj poskusnih zamahov tam.
Prav.
Dobro. Zdaj pa poskusi zadeti isto mesto, Rose.
Uspelo ti bo.
Prav, dovolj vaje.
Daj, Rose, uspelo ti bo. Poslušaj.
Samo udari zares močno in zares hitro.
Počakaj, razpri roke malo bolj.
Takole? -V redu.
Poslušaj, Rose, zaupam ti.
Daj!
Uspelo ti je! Pridi, greva.
O, sranje, je ledena. O, sranje!
Sranje, sranje.
To je izhod. Najti morava drugega. Pridi.
Povlecite.
Povlecite! S celim telesom, potegnite!
Potegnite!
No, tega pa ne vidiš vsak dan.
Potegnite!
Kaj tu počne prtljaga?
Znebite se je, potrebujemo prostor.
Pomirite se.
Ne!
Lovejoy. Tudi na desni strani je ni.
Zmanjkuje nam časa in tale ošabni častnik
ne spušča moških.
Na drugi strani en spušča tudi moške.
No, potem igrava na to. Najprej pa se morava zavarovati. Pridi.
Sem.
Vse do konca.
Hej! Kaj pa vidva počneta?
To bosta morala plačati. To je lastnina družbe.
Utihni!
Bi zadržali čoln za trenutek? Samo do sobe moram skočiti...
Usedite se! Zadnja je. Lahko spustimo.
Gospod Lightoller, zakaj so čolni na pol prazni?
Ne zdaj, gospod Andrews. Tam, poglejte, kakšnih 20
v čolnu za 65, videl pa sem enega s samo 12... 12!
Nismo bili prepričani o teži, gospod Andrews. Lahko se prelomijo.
Neumnosti! Preizkušeni so bili v Belfastu s težo 70 mož!
Za božjo voljo, človek, napolnite čolne!
Potrebujem več žensk in otrok, prosim.
Nazaj. To ni izhod.
Ne morete nas držati zaklenjene kot kakšne živali.
Prekleta ladja se potaplja!
Spustite ženske naprej! Odklenite vrata.
Samo ženske! Moški počakajte!
Nazaj!
Zaklenite vrata!
Spravite jih stran od vrat!
Spustite vrata!
Za božjo voljo, človek, tu so ženske in otroci!
Spustite nas gor, da dobimo možnost!
Nazaj!
Jack! -Tommy!
Lahko pridemo ven! -Tu je brezupno!
Karkoli naredimo, moramo pohiteti.
Jack! -Fabrizio!
Vsi čolni so šli. -Povsod poplavlja. Moramo odtod.
Ničesar ni v to smer. -Prav.
Pojdimo v to smer, prav? Pridi.
Sam odločam o svoji usodi. -Jaz tudi.
Pridi! -Ne, gremo sem.
Sem. -Nazaj pojdite
do glavnega stopnišča in tam se bo vse uredilo.
Vraga, se bo.
Vse se bo uredilo tam. Pojdite nazaj do glavnega stopnišča.
Odpri vrata. -Pojdite nazaj do glavnih stopnic.
Takoj odpri vrata! -Pojdite nazaj do glavnih stopnic,
kot sem vam rekel.
Prekleto! Prasec! -Nehaj.
Odpri prekleta vrata! Odpri jih!
Fabri, Tommy, pomagajta mi!
Umaknite se. Stopite stran. -Dajta, potegnita!
Potegnita! Potegnita!
Stran! -Spustite to.
Stran! -Ena! Dva!
Nehajte! -Tri!
Še enkrat!
Gremo!
Greva, Rose. -Ne morete gor.
Tega ne smete!
Umirite se. Nazaj, nazaj, nazaj.
Primi jo!
Potegni jo nazaj! -Rekel sem nazaj
ali pa vas postrelim kot pse.
Umirite se!
Umirite se, sem rekel.
Gospod Lowe, vodite ta čoln.
Prav, ste vsi v redu?
Brez panike.
Nazaj! -Prepozna sva.
Spredaj so še čolni.
Ostani z njim... Murdochom. Zgleda precej priročen.
Usedite se!
Nazaj, ljudje. Nazaj!
Vsi nazaj! Nazaj!
Vse se razpada.
Nimava več veliko časa.
Gospod Murdoch? -Gospod Hockley.
Vidva, z mano, takoj.
Jaz sem poslovnež, kot veste, in za vas imam poslovni predlog.
Počasi. Vsi skupaj.
Spuščaj, spuščaj.
Pridi, Rose.
Čolnov ni več!
Polkovnik, je kaj čolnov na tisti strani?
Ne, gospodična, ampak čisto spredaj jih je še nekaj.
Tam, pokazal vam bom.
Nima smisla. Tako nas nihče ne posluša.
Saj nas tudi pri večerji ne poslušajo.
Dajmo, zaigrajmo. Da nas ne zebe. "Orfej."
Glasba ob utapljanju. Zdaj vem, da sem v prvem razredu.
Kje so vsi? -Še vedno so vsi na krmi, gospod.
Sva potem dogovorjena, gospod Murdoch?
Samo ženske in otroci! Nazaj!
Nazaj, gospod. Pridite, gospa. Semkaj. Nazaj, gospod.
Raje preverita drugo stran. Pojdita!
Še kakšna ženska ali otrok? Še kakšen otrok?
Na drugi strani sem jo našel. Čaka na čoln... z njim.
Še kaj žensk in otrok? -Vsi so vkrcani, gospod Murdoch.
Je še kdo?
Še kdo? Pohitite.
Stopite k vrvem.
Prekleto.
Sranje. -Sproži!
Gospod! Gospod, ne morete tu skozi.
Gospod, ne morete skozi.
Da, da, krasno.
Prav.
Pripravite se za spuščanje!
Pripravljeni na levi.
Spustite jih.
Počasi.
Obe strani naenkrat, počasi.
Počasi.
Daj mi jo. -Očka.
Vse bo v redu, ljubica. Ne skrbi.
Poslovila se bova na kratko. Samo na kratko.
Za očke bo drug čoln.
Ta čoln je za mamice in otroke.
Primi mamico za roko in bodi pridna.
Ne grem brez tebe. -Ne, moraš iti, takoj!
Ne, Jack. -Zlezi v čoln, Rose!
Ne, Jack. -Da, zlezi v čoln.
Da, zlezi v čoln, Rose.
Moj bog, poglej se. Zgledaš grozno.
Na.
Obleci to. Pridi.
Pojdi, jaz grem na naslednjega. -Ne, ne brez tebe.
V redu bom. Poslušaj, v redu bom.
Borec sem, prav? Ne skrbi zame.
Zdaj pa pojdi, v čoln. -Dogovor imam s častnikom
na drugi strani ladje.
Jack in jaz se lahko rešiva, oba.
Vidiš? Moj čoln me čaka.
Zdaj pa pohiti. Skoraj polni so že.
Stopite gor, gospodična. Daj, pohiti.
Prosim, stopite gor. -Bodi očkova pridna punčka.
Hitreje. -Nazaj, nazaj vam pravim.
Spraznite vrsto, prosim.
Spuščajte!
Počasi. Kar spuščajte. Spuščajte.
Enakomerno spuščajte, fantje.
Počasi. Spuščajte.
Dober lažnivec si. -Skoraj tako dober kot ti.
Počasi... in spuščajte.
Ni nobenega, uh... Ni nobenega dogovora, kaj?
Je.
Samo tebi ne bo veliko koristil.
Jaz vedno zmagam, Jack,
tako ali drugače.
Počasi. Enakomerno, fantje.
Nadaljujte, nadaljujte.
Rose!
Ustavite jo! -Rose, kaj počneš?
Ustavite jo! -Ne!
Rose.
Neumna si. Zakaj si to naredila?
Tako si neumna, Rose.
Zakaj si to naredila? Zakaj?
Če ti skočiš, jaz skočim, prav?
Prav.
O, bog, nisem mogla iti.
Nisem mogla iti, Jack.
V redu je. Spomnila se bova česa drugega.
Vsaj s tabo sem. -Spomnila se bova česa.
Pridi!
Pride, greva!
Pridi.
Umakni se!
Pridi, pridi, Rose. Pridi.
Rose, pridi!
Hitro, Rose!
Pojdi!
Upam, da uživata v skupnih trenutkih.
Kaj je tu sploh smešno?
Diamant sem dal v plašč.
In plašč sem dal njej!
Pridi.
Ne moreva ga pustiti.
Prav, pridi.
Nazaj!
V napačno smer greš! Pridi nazaj!
Pojdi!
Jack! -Rose!
Sem.
Daj. Daj mi roko.
O, bog!
Na pomoč!
Počakajte, gospod, odprite vrata, prosim. Prosim.
Prosim. Pomagajte nama.
Prosim!
Prekleto.
Dajte, dajte! -Dajte!
Hitro, hitro! -Jezus.
Prosim. Dajte. Hitro!
Dajte!
Oprostite, ključi so mi padli.
Počakajte! Prosim!
Ne zapuščajte naju, prosim!
Pokličite pomoč! Ne!
Imam jih. Kateri je, Rose?
Ostri, ostri.
Pohiti, Jack.
O, ne! -Pohiti, Jack.
Zagozdila se je. -Pohiti.
Zagozdila se je. -Pohiti, Jack!
Pohiti!
Uspelo je, uspelo je! Pojdi! Pojdi, Rose!
Pojdi, pojdi!
Jack! Jack, pridi!
Hitro, hitro!
Zibajte ga. Nastavite vesla.
Podstavite veslo.
Samo ženske in otroci, prekleto.
Počasi, počasi.
Pripravite nosilce in pripnite vrvi.
Nazaj.
Pomagajte mi.
Samo gor pojdi.
Nehajte potiskati!
Nazaj!
Nam boš dal možnost, ti angleški pankrt?
Ustrelil bom vsakega, ki bo poskušal mimo mene. Nazaj!
Pankrt! -Nazaj!
Imela sva dogovor, prekleto.
Vaš denar vas ne more rešiti nič bolj kot mene. Nazaj.
Samo ženske in otroci!
Tommy! Ne, Tommy.
Pankrt! Oh, ne, oh, ne.
Oh, ne. Oh, Tommy.
Ne, Will!
Stopite nazaj. Nazaj, prekleto.
Otroka imam.
-Umaknite se.
Prosim, otroka imam.
Prosim, edino mene ima na svetu.
Pridite. Nazaj, rekel sem nazaj.
Prosim. Dajte jo meni.
Sem jo dajte.
No, no.
Počakaj, počakaj. Gospod Andrews.
Oh, Rose.
Se ne boste niti poskusili rešiti?
Žal mi je, da vam nisem zgradil bolj trdne ladje, mlada Rose.
Hitro se potaplja. Morava iti.
Počakajta.
Srečno, Rose.
Srečno.
Gospod Guggenheim. Ti so za vas, gospod Guggenheim.
Ne, hvala. Oblečena sva v najboljše obleke
in pripravljena umreti kot gospoda.
Bi pa želela žganje.
Kapitan. Kapitan, kam naj grem? Prosim.
Kapitan! Gospod kapitan.
Prav, to je to.
Zbogom, Wally, srečno.
Nasvidenje, prijatelj.
In tako sta živela srečno 300 let
v deželi Tir Na Nog,
deželi večne mladosti in lepote.
Ni časa! Prerežite vrvi!
Prerežite jih, prerežite jih, če je treba!
Rabim nož. Rabim nož.
Prerežite.
Prerežite preklete vrvi.
Gospodje, bilo mi je v čast
igrati nocoj z vami.
Ostati morava na ladji, dokler bo možno! Pridi!
Sem. Čez ograjo!
Pridi. Skoči!
Pridi!
Držim te. Skoči!
Držim vas, gospodična!
Jack! -Pridi!
Nazaj!
Ne! Preveč nas bo.
Ja, čeprav hodim skozi dolino sence smrti...
Bi šel malo hitreje skozi to dolino?
Veslajte! Vsi skupaj!
Sveta Marija, mati božja,
prosi za nas grešnike zdaj in ob naši smrtni uri. Amen.
Zdrava Marija, milosti polna,
gospod je s teboj. -Sem.
Pridi. Pridi!
Videl sem novo nebo in novo zemljo,
kajti prvo nebo in prva zemlja sta minila
in morja ni bilo več.
Pomagajte mi! -Kmalu bo konec.
Kmalu bo vsega konec.
In prebival bo z njimi,
oni bodo njegovo ljudstvo
in bog sam bo z njim.
Jack, tukaj sva se prvič srečala.
In obrisal bo vse solze z njihovih oči
in smrti ne bo več,
pa tudi žalovanja, vpitja
in bolečin ne bo več.
Zakaj prejšnji svet je minil.
Prekleto, veslajte hitreje, in povleci!
Držite se, gospodična Trudy!
Pomagajte mi! Prosim, rešite me?
Na pomoč! -Čvrsto se drži!
Vsemogočni bog!
Držite varovalke vklopljene! Naj bodo vklopljene!
Premakniti se morava!
Daj mi roko, potegnil te bom čez. -Ne morem!
Daj mi roko!
Držim te. Ne bom te spustil.
Pridi, držim te.
Kaj se dogaja, Jack? -Ne vem. Ne vem.
Drži se! -Jack!
To je bilo blizu.
Pomagajte mi, prosim! Nekdo naj mi pomaga!
To je to!
O, bog! O, bog!
Drži se! -O, bog! O, bog. Oh!
Ladja naju bo potegnila za sabo.
Globoko vdahni, ko ti rečem.
Vztrajno brcaj proti površju.
Ne spusti moje roke.
Uspelo nama bo, Rose. Zaupaj mi.
Zaupam ti.
Pripravljena? Pripravljena? Zdaj!
Jack! Jack!
Jack!
Jack. Jack!
Jack! Jack!
Ne!
Jack! -Rose!
Spusti jo! Spusti jo!
Rose! -Jack!
Plavaj, Rose! Plavaj zame!
Kaj plavaj!
Tako hladno je! -Plavaj, Rose!
Pridi... sem.
Kaj plavaj. Daj.
Splezaj sem gor.
Gor pojdi.
Daj, Rose.
Ostani gor. Ostani, Rose. -Jack.
Zdaj boš v redu.
Pripeljite čolne!
Čolni se vračajo po nas, Rose. Zdrži samo še malo.
Pripeljite čolne!
Morali... so odveslati stran, da jih ne bi potegnilo. Zdaj se bodo vrnili.
Pridite nazaj!
Za božjo voljo! -Prosim!
Pomagajte nam! -Pomagajte nam!
Pridite nazaj! Za božjo voljo!
Ne razumete.
Če gremo nazaj, bodo prenatrpali čoln. Potegnili nas bodo s sabo, vam povem.
Prenehajte... Strašite me.
Dajmo, punce... Zgrabite vesla, gremo!
Ste znoreli? Sredi severnega Atlantika smo!
Ljudje, hočete živeti ali hočete umreti?
Ne razumem vas.
Kaj je z vami? Tam so vaši možje!
Dovolj je še prostora.
In še en prostor več bo, če ne zaprete gobca!
Vrnite se!
Vzemite tega.
Potegnite vesla noter in tudi ta dva čolna zvežite skupaj.
Poskrbite, da bosta dobro zvezana.
Prav, poslušajte me, možje, nazaj moramo.
Vse ženske s tega čolna bi rad prestavil
v tisti čoln čim hitreje, prosim.
Naredite prostor. Premaknite se naprej in nazaj.
Vedno tiše je.
Samo nekaj minut potrebujejo,
da uskladijo čolne.
Zate ne vem,
ampak sam nameravam napisati ogorčeno pismo
ladijski družbi o tem.
Ljubim te, Jack.
Ne delaj tega.
Ne poslavljaj se. Ne še.
Me razumeš?
Tako me zebe.
Poslušaj, Rose,
uspelo ti bo priti od tod.
Šla boš naprej
in naredila kup dojenčkov
in jih videla odrasti.
Umrla boš stara... kot stara gospa na toplem v postelji.
Ne tukaj. Ne to noč.
Ne tako. Razumeš?
Ne čutim telesa.
Da sem dobil tisto karto Rose, je bila najboljša stvar,
ki se mi je kdaj zgodila.
Pripeljala me je k tebi
in zato sem hvaležen, Rose.
Hvaležen sem.
Moraš... Moraš...
Moraš mi izkazati to čast...
Moraš mi obljubiti, da boš preživela,
da se ne boš predala,
ne glede na to, kaj se zgodi,
ne glede ne to, kako brezupno bo.
Obljubi mi, Rose,
in nikoli ne prelomi te obljube.
Obljubim.
Nikoli se ne predaj.
Nikoli se ne bom predala, Jack.
Nikoli se ne bom predala.
Naravnost, gospod.
Vesla!
Vidite kakšen premik?
Ne, gospod. Nihče se ne premika, gospod.
Preveri jih.
Daj sem veslo.
Preveri jih, prepričaj se.
Ti so mrtvi, gospod.
Umakni jih. Počasi naprej.
Pazljivo z vesli. Ne zadenite jih.
Je še kdo tu živ?
Me kdo sliši?
Je še kdo tu živ?
Predolgo smo čakali.
No, pregledujte jih, glejte!
Je še kdo tu živ?
Me kdo sliši?
Jack?
Jack.
Jack, tam je čoln.
Jack.
Jack?
Jack.
Jack!
Jack.
Čoln gre, Jack.
Jack?
Vrnite se. Vrnite se.
Vrnite se.
Vrnite se, vrnite se.
Halo!
Me kdo sliši?
Ničesar ni tu, gospod.
Vrnite se.
Nikoli se ne bom predala.
Obljubim.
Obrnite!
1.500 ljudi je končalo v vodi,
ko se je Titanik potopil pod nami.
Okrog je bilo 20 čolnov,
vrnil pa se je le en.
En.
Šest je bilo rešenih iz vode,
vključno z mano.
Šest... izmed 1.500.
Potem 700 ljudi v čolnih
ni imelo kaj početi kot čakati...
čakati na smrt, čakati na življenje...
čakati na odvezo, ki ni nikoli prišla.
Oh, gospod, dvomim, da boste spodaj našli koga izmed svojih.
Vsi so iz podpalubja.
Njegovi lasje so rdečkasto rjavi.
Rdečkasto rjavi. Rdečkasto rjavi in bela brada.
Ni še kakšnega seznama potnikov?
Ni drugega seznama. -Mogoče je na drugi ladji.
Delamo vse, kaj je v naši moči, gospa. -Mora biti še kakšen seznam!
To je bilo zadnjič, da sem ga videla.
Seveda se je poročil in nasledil svoje milijone,
toda polom 1929 ga je močno prizadel
in tisto leto je vtaknil pištolo v usta,
vsaj tako sem prebrala.
Lahko zvem vaše ime, ljubica?
Dawson.
Rose Dawson.
Hvala.
Nikoli nismo zvedeli ničesar o Jacku. O njem sploh ni bilo podatkov.
Ne, ni jih bilo, kajne?
In nikoli nisem povedala o njem do zdaj.
Nikomur, niti tvojemu dedku.
Žensko srce je globok ocean skrivnosti.
Toda zdaj vi veste, da je obstajal Jack Dawson
in da me je rešil
na vse načine, na katere se da rešiti človeka.
Še njegove slike nimam.
Zdaj obstaja le še v mojem spominu.
Keldysh, Keldysh, Mir2 na poti na površje.
Tole sem hranil do takrat, ko najdem diamant.
Žal mi je.
Tri leta
sem razmišljal le o Titaniku,
toda nikdar ga nisem dojel.
Nikoli se nisem odprl.
Prevod in priredba: Mario strip-y@gmx.net