Iubito, mi-ai văzut portofelul?
Nu e pe noptieră?
Suntem în întârziere.
Știu.
Cum arăt?
Perfect.
Cum îmi stă părul?
Superb.
Nici măcar nu te-ai uitat.
Este foarte frumos.
Întotdeauna arăți bine.
I-ai dat lui Roz numărul de telefon și pagerul?
Da, sunt pe frigider. Mergem?
Da.
Bun.
Sunt gata.
Care e numele bonei?
Roz.
Roz, noi plecăm.
Arătați superb, doamnă Harford.
Mulțumesc. Helena, ești gata de culcare?
Da, mami. Pot să stau să mă uit la Spărgătorul de nuci?
- La ce oră e? - La nouă.
- Sigur că te poți uita. - Pot să stau până te întorci?
- Nu, scumpo. - O să fie puțin cam târziu.
Numărul de telefon e pe frigider.
Aveți destulă mâncare.
Nu cred că o să ne întoarcem mai târziu de ora 1.
- O să ai un taxi să te ducă acasă. - Mulțumesc, domnule Harford.
Să fii cuminte!
- Noapte bună, scumpo! - Ne vedem mâine dimineață. Pa!
- Victor, Illona! - Alice, Bill!
- Crăciun fericit! - Ce bine îmi pare să vă văd!
- Vă mulțumesc că ați venit. - N-am fi ratat-o pentru nimic în lume.
Alice, arăți absolut superb!
Și nu spun asta tuturor femeilor, nu-i așa, Illona?
Ba da.
Știi osteopatul la care m-ai trimis?
- Să vezi ce bine servesc acum. - E cel mai bun din tot New York-ul.
Puteam să-ți spun și eu asta numai după nota de plată.
Intrați, serviți ceva de băut! Distrați-vă!
Ne vedem peste câteva minute. Vă mulțumesc că ați venit.
Cunoști pe cineva?
Pe nimeni.
De ce crezi că ne invită Ziegler în fiecare an la petrecerile lui?
Asta e recompensa pentru vizitele la domiciliu.
Îl vezi pe pianist?
Am urmat împreună facultatea de medicină.
Serios?
Cântă destul de bine pentru un doctor.
Nu este doctor. A renunțat la facultate.
Doamnelor și domnilor, sper că vă simțiți bine.
Formația va lua o mică pauză, dar ne vom întoarce peste zece minute.
Mulțumesc.
Să mergem să-l salutăm.
Trebuie neapărat să mă duc la toaletă.
Du-te și vorbește cu el și ne întâlnim la bar, bine?
Bine.
Nightingale!
Nick Nightingale!
Doamne, Bill!
Bill Harford. Ce mai faci?
- Cât timp a trecut? - Nu știu. Zece ani?
Și încă vreo doi.
- Ai timp să bem ceva? - Desigur.
Nu te-ai schimbat deloc.
Mulțumesc. Cred... Cum o mai duci?
Destul de bine.
Văd că ai devenit pianist.
Așa îmi spun toți prietenii.
Dar tu? Tot cu medicina?
Știi cum se spune: "Doctor ai fost, doctor rămâi".
Sau, în cazul meu, "N-am fost doctor, nici n-am să devin".
N-am înțeles de ce ai renunțat.
Renunț destul de des, e un sentiment plăcut.
Noroc.
Scuzați-mă! Nick, am nevoie de tine.
Vin imediat.
Am ceva de făcut. Dacă nu ne mai vedem în seara asta,
eu voi cânta două săptămâni în Village, într-un bar, "Sonata Cafe".
- Dacă ai timp, treci pe acolo. - Am să vin.
- Mi-a părut bine să te văd. - Și mie.
Cred că e paharul meu.
Sunt absolut convins că așa este.
Mă numesc Sandor Szavost. Sunt din Ungaria.
Eu sunt Alice Harford.
Sunt din America.
Încântat de cunoștință, Alice.
Ai citit Arta dragostei de Ovidiu?
Nu e cel care a rămas singur,
plângându-și în pumni,
într-un loc cu o climă îngrozitoare?
Da, dar la început s-a distrat foarte bine.
Da, foarte bine.
Ai venit cu cineva la petrecere?
Cu soțul meu.
Ce trist!
Sunt convins că e genul de bărbat pe care nu-l deranjează dacă dansăm.
Cu ce te ocupi, Alice?
Acum,
îmi caut de lucru.
Aveam o galerie de artă în Soho,
dar a dat faliment.
Ce păcat!
Am niște prieteni care se ocupă de artă.
Poate voi reuși să te ajut.
Mulțumesc.
Cineva cunoscut?
Soțul...
meu.
Nu crezi că unul dintre farmecele mariajului
este că decepțiile devin un lucru necesar pentru ambele părți?
Pot să te întreb de ce o femeie frumoasă,
care ar putea avea orice bărbat din cameră, vrea să fie căsătorită?
De ce n-ar vrea?
Este chiar atât de rău?
Este chiar foarte bine.
O cunoști pe Nuala Windsor?
Nu. Îmi pare bine să vă cunosc pe amândouă.
Cum se scrie Nuala?
N-u-a-l-a.
Nu-ți aduci aminte de mine, nu?
O dată te-ai purtat foarte frumos cu mine.
Doar o dată? Este o greșeală enormă.
Eram la o ședință foto în Rockefeller Plaza,
într-o zi cu mult vânt.
- Și ți-a intrat ceva în ochi. - Jumătate din Fifth Avenue.
Ai fost un gentleman perfect. Mi-ai dat batista ta,
care era și curată.
Așa sunt eu, câteodată.
Știi de ce se căsătoreau femeile înainte?
De ce nu-mi spui tu?
Era singura modalitate de a-și pierde virginitatea
și de a face ce vor cu alți bărbați.
Cu cei pe care îi doreau cu adevărat.
Fascinant!
Știi care sunt calitățile doctorilor?
De obicei, sunt mult mai puține decât cred oamenii.
Întotdeauna par...
foarte bine informați.
Sunt foarte bine informați despre...
o mulțime de lucruri.
Sunt convinsă că muncesc prea mult.
Gândește-te la câte lucruri pierd!
Probabil că ai dreptate.
Doamnelor, unde mergem, exact?
Exact?
La capătul curcubeului.
La capătul curcubeului?
Nu vrei să mergi la capătul curcubeului?
Depinde de unde anume este capătul curcubeului.
Hai să aflăm!
Scuzați-mă, doamnelor! Doctor Harford, îmi cer scuze că vă întrerup.
Puteți veni cu mine? Este ceva legat de domnul Ziegler.
Bine.
Va urma?
Bill, îți mulțumesc că ai venit.
Am avut un mic accident.
Ce s-a întâmplat?
Păi, și-a...
Și-a injectat droguri și a reacționat urât.
Ce a luat?
"Speedball" sau "bulgăre de zăpadă", nu știu cum se cheamă.
Este heroină cu cocaină.
Heroină cu cocaină?
Altceva?
Am băut câteva pahare, doar niște șampanie.
De cât timp este în starea asta?
5-6 minute, ceva de genul ăsta.
Cum o cheamă?
Mandy.
Mandy, mă auzi?
Dacă mă auzi, mișcă-ți capul!
Deci, mă auzi.
Poți să deschizi ochii? Mandy, poți?
Vreau să-ți văd ochii!
Uită-te la mine!
Uită-te la mine, Mandy!
Bine.
Îmi place colecția de artă a lui Victor. Ție îți place?
Da, este minunată.
Ai văzut galeria de sculpturi?
Nu.
Are o colecție superbă de statuete din bronz din perioada Renașterii.
Îți place perioada asta?
Da.
O ador.
Galeria este sus.
Vrei s-o vezi?
Pot să ți-o arăt.
Nu durează mult.
Poate...
nu chiar...
acum.
Ne-ai speriat teribil.
Îmi pare rău.
Cum te mai simți, Mandy?
Mai bine.
Ești foarte norocoasă.
Știi asta?
Da, știu.
De data asta te vei face bine,
dar nu poți continua așa.
Înțelegi?
Trebuie să te duci la dezintoxicare.
Știu.
Victor,
cred că de aici te descurci.
Pot s-o îmbrac și s-o scot de aici?
Nu, ar fi bine s-o mai ții aici măcar o oră.
Încă o oră?
Am să vorbesc cu cineva s-o ducă acasă.
Noapte bună, Mandy.
Nu știu cum să-ți mulțumesc.
- Mi-ai salvat pielea. - Îmi pare bine că am fost de față.
Bill, probabil...
Știu că nu trebuie să-ți spun asta,
dar aș vrea ca tot ce s-a întâmplat să rămână între noi.
Bineînțeles.
Mulțumesc.
Cred că am băut prea multă șampanie.
Cred că ar trebui să-l găsesc pe soțul meu.
Sunt convins că se va descurca singur câteva minute.
Da,
dar eu, mă voi descurca?
Bineînțeles.
Trebuie să plec.
Nu trebuie.
Ba da, trebuie.
Alice, trebuie să te mai văd.
- Este imposibil. - De ce?
Pentru că...
sunt căsătorită.
Bună dimineața, Lisa.
Bună dimineața, doctore. Corespondența.
Roag-o pe Janelle să vină cu cafeaua în birou.
- Desigur. - Mulțumesc.
- Bună dimineața, Sarah. - Bună dimineața.
Te poți îmbrăca.
Ține peria!
Aștepți cu nerăbdare Crăciunul?
Te doare?
Chiar acolo?
Lui tati o să-i placă.
E o alegere foarte bună.
"Înaintea mea...
când mă bag în pat."
Ar trebui să le mulțumim soților Ziegler pentru invitația la petrecere.
Am vorbit deja cu ei.
Foarte bine.
Ai chef să împachetezi celelalte cadouri?
S-o lăsăm pe mâine!
Spune-mi ceva!
Cele două fete,
de la petrecere?
Te-ai...?
Cumva,
s-a întâmplat...
să te culci cu ele?
Poftim?
Despre ce vorbești?
Despre cele două fete,
cărora le făceai avansuri atât de explicite.
Nu făceam avansuri nimănui.
Cine erau?
Niște manechine.
Unde ai dispărut atâta vreme cu ele?
Stai puțin!
N-am dispărut cu nimeni.
Ziegler nu se simțea prea bine...
și m-a chemat sus să-l consult.
Oricum, cine era tipul cu care dansai?
Un prieten al lui Ziegler.
Ce voia?
Voia să facem sex,
sus,
atunci și acolo.
Asta e tot?
Da.
Voia doar să se culce cu soția mea.
Exact.
Este de înțeles.
De înțeles?!
Pentru că ești o femeie...
foarte frumoasă.
Stai puțin!
Pentru că sunt frumoasă,
toți bărbații vor să vorbească cu mine...
doar ca să mă bage în pat?
Nu este chiar așa,
dar amândoi știm cum sunt bărbații.
Conform acestei teorii,
ar trebui să trag concluzia că ai vrut să te culci cu cele două manechine?
Există și excepții.
Ce te face o excepție?
Sunt o excepție pentru că...
te iubesc,
pentru că suntem căsătoriți
și pentru că nu te-aș minți
și nici nu te-aș răni vreodată.
Ai spus că
singurul motiv pentru care nu te-ai culca cu ele
este respectul pentru mine,
nu pentru că nu ți-ai dori.
Alice, liniștește-te!
"Iarba" te face agresivă.
Nu iarba, ci tu!
De ce nu poți niciodată să-mi răspunzi direct?
Credeam că tocmai asta am făcut.
Nici nu știu de ce ne certăm.
Nu mă cert.
Încerc să-mi dau seama ce gândești.
Ce gândesc?!
Să presupunem că ești cu o pacientă superbă,
dezbrăcată,
și că îi pipăi sânii.
Vreau să știu...
Vreau să știu la ce te gândești când o pipăi.
Alice, sunt doctor.
Este un gest impersonal
și știi prea bine că întotdeauna este o asistentă de față.
Deci când îi pipăi sânii ești doar un profesionist desăvârșit?
Exact. Sexul e ultimul lucru la care mă gândesc când sunt cu o pacientă.
Când se simt pipăite de tine,
crezi că pacientele tale nu au fantezii
erotice cu tine?
Te asigur că numai la sex nu se gândesc
posibilele paciente.
De ce ești atât de sigur?
Doar și...
pentru că se tem de ce aș putea descoperi.
Și după ce le spui că totul este bine, ce se întâmplă?
Ce se întâmplă?!
Nu știu, Alice.
Apoi ce?!
Femeile nu...
gândesc așa.
Te bazezi pe milioanele de ani de evoluție, nu?
Bărbații și-o bagă peste tot,
dar femeile vor relații serioase și de lungă durată...
și alte prostii din astea, nu?
Ai simplificat lucrurile, dar cam așa ceva.
Dacă ați ști voi, bărbații!
Nu știu decât că te-ai amețit de la droguri și vrei să te cerți cu mine,
vrei să mă faci gelos.
Dar tu nu ești gelos, nu?
Nu, nu sunt.
N-ai fost niciodată gelos în legătură cu mine, nu?
- Nu. - De ce?
Nu știu, Alice. Poate pentru că ești soția mea.
Poate pentru că ești mama copilului meu
și știu că nu m-ai înșela niciodată.
Ești foarte sigur pe tine,
nu?
Nu,
sunt sigur de tine.
Ți se pare amuzant?
La naiba!
Ai o criză?
Îți...
Îți aduci aminte de vara petrecută la Cape Cod?
Îți amintești că într-o seară, în restaurat,
era un tânăr ofițer,
care stătea la masă cu alți doi bărbați, chiar lângă masa noastră?
Nu.
Chelnerul i-a adus un mesaj, după care a plecat.
Nu-ți amintești?
Ei bine,
prima dată l-am văzut în dimineața respectivă, în hol.
Tocmai se cazase
și mergea după băiatul cu bagaje...
spre lift.
S-a uitat la mine din mers. A fost doar o privire,
atât.
Dar abia...
mă mai puteam mișca.
În după-amiaza aceea,
Helena s-a dus la film cu prietena ei,
iar noi am făcut dragoste,
am făcut planuri de viitor...
și am vorbit despre Helena.
Și totuși,
nici măcar o clipă...
n-am putut...
să mi-l scot din minte.
Mă gândeam că, dacă el m-ar fi vrut,
chiar și pentru...
o noapte,
aș fi fost dispusă să renunț la tot.
La tine,
la Helena,
la toată viața mea.
La tot!
A fost ciudat, pentru că...
îmi erai mai drag ca oricând.
În acel moment, dragostea mea...
era atât...
de profundă, și de tristă.
În noaptea aceea abia am reușit să adorm...
și a doua zi m-am trezit speriată.
Nu știam dacă îmi era teamă pentru că plecase...
sau pentru că mai era încă în hotel.
Până la ora cinei...
mi-am dat seama că plecase...
și m-am simțit...
ușurată.
Da, doctor Harford la telefon.
Când s-a întâmplat?
Nu, am adresa.
Mulțumesc.
Lou Nathason a murit.
Trebuie să mă duc acolo.
- Bună seara, Rosa. - Bună seara, domnule Harford.
- Cum se simte domnișoara Nathason? - Nu prea bine. E în dormitor.
Mulțumesc.
Intră!
Marion...
Doctore Harford,
ce bine că ai venit!
Am venit cum am primit mesajul.
Mulțumesc.
- Îmi pare nespus de rău. - Mulțumesc.
Tatăl tău era...
un om foarte curajos.
Mulțumesc.
Cum te simți?
Sunt puțin amețită.
Nu cred că realizez încă.
Vrei să stai jos?
Este ireal.
Tata avusese o zi foarte bună.
Avea mintea mai limpede și își amintea o mulțime de lucruri.
A mâncat
și a spus că vrea să doarmă puțin.
Eu am stat de vorbă cu Rosa în bucătărie, cel mult o jumătate de oră,
apoi m-am dus să văd cum se simte.
Am crezut că doarme,
dar apoi mi-am dat seama că nu respira.
Din câte mi-ai spus,
sunt convins că tatăl tău a murit liniștit, în somn.
Sper.
Cred că m-am temut mai mult de cum va muri,
decât de moarte propriu-zis.
Ți-ai anunțat rudele?
Am încercat să vorbesc cu mama mea vitregă, la Londra, dar nu era acasă.
Prietenul meu, Carl, dă niște telefoane
și va veni și el aici.
Cred că l-ai cunoscut pe Carl.
Da, mi-l amintesc. Este profesor, nu?
Da, profesor de matematică.
Ne vom căsători în mai.
Ce vești minunate! Felicitări!
Mulțumesc.
Lui Carl i s-a oferit un post la Universitatea din Michigan.
În curând o să ne mutăm acolo.
Michigan este un stat frumos. Cred că o să-ți placă mult acolo.
O să-ți prindă bine schimbarea.
Dumnezeule...
Te iubesc.
Te iubesc, te iubesc, te iubesc.
Nu vreau să plec cu Carl.
Marion, cred că nu-ți dai seama...
Ba da.
Chiar dacă nu te voi vedea niciodată, vreau măcar să locuiesc lângă tine.
Marion, ascultă-mă!
Acum ești foarte supărată și nu cred că îți dai seama ce spui.
Te iubesc.
De-abia ne cunoaștem.
Nu cred că am vorbit vreodată despre altceva decât despre tatăl tău.
Te iubesc.
A venit Carl.
Te rog să nu mă disprețuiești.
- Bună, Rosa. - Bună seara, domnule Thomas.
- Este în dormitor? - Da.
Mulțumesc.
Intră!
Iubito,
îmi pare atât de rău.
Te simți bine?
Da.
- Bună seara, doctore. - Bună seara, Carl.
Îți mulțumesc foarte mult că ai venit.
- Măcar atât puteam face. - Înseamnă mult pentru noi.
Mulțumesc.
Eu tocmai plecam.
Marion,
tatăl tău era foarte mândru de tine
și știu că i-ai alinat suferința în această perioadă.
Mulțumesc.
Te conduc.
Noapte bună.
Avea un trandafir în gură
și mi-a dansat cu el chiar în față,
că am numai urme pe gât.
Ce-i cu ăsta pe-aici?
- Arată ca un tablou roz. - Poponaru'!
Ai grijă pe unde mergi!
Crăciun fericit, Mary!
- Poponarule, prietenii tăi sunt acolo. - Cea mai bună bucățică!
Vrei să explorezi "tunelul" ăsta, poponarule?
Ar fi trebuit să ai sâni! Cară-te!
Excrementele mele sunt mai mari decât tine.
Întoarce-te în San Francisco, unde ți-e locul!
Nu te supăra, știi cât e ceasul?
12:10.
Mergi undeva, anume?
Nu, mă plimb.
Vrei să te distrezi?
Poftim?!
Vrei să te distrezi?
Eu locuiesc chiar acolo.
Vrei să vii cu mine?
Să vin cu tine?!
Da. Este mult mai drăguț decât aici, afară.
Aici locuiești?
Singură?
Nu, am o colegă de apartament, dar nu e acasă.
Este în regulă.
N-o să ne deranjeze nimeni.
Haide, vino!
Vino!
Aici e.
Ce brad frumos!
Scuză deranjul. Astăzi n-a venit menajera.
Este...
intim. Este...
un apartament intim.
Merge.
Trebuie să vorbim despre bani?
Da, așa cred.
Depinde de ce vrei să faci.
Ce vrei să faci?
Ce îmi recomanzi?
Ce îți recomand?!
Mai bine îți arăt, decât să-ți descriu în cuvinte.
Lasă-te în seama mea!
Sunt în mâinile tale.
150 de dolari, cum ți se pare?
Perfect.
Stai liniștit, nu țin cont de timp.
Începem?
Scuză-mă!
S-a întâmplat ceva?
Nu. Eram curioasă să știu dacă mai stai mult.
Nu prea pot să vorbesc.
S-ar putea să mai dureze.
Știi cam cât?
Nu, nu știu.
Așteptăm încă venirea unor rude.
Eu mă duc să mă culc.
Era doamna doctor Bill?
Trebuie să pleci?
Dacă trebuie să plec?
Cred că da.
Ești sigur?
Din păcate, da.
Vreau să-ți plătesc, totuși.
Cât ai spus? 150 de dolari?
Da. Nu trebuie să te deranjezi.
Nu, e în regulă.
- Serios, nu trebuie. - Dar vreau eu.
Serios?
Mulțumesc foarte mult.
Mulțumesc.
Bună seara, domnule. Vreți să stați la masă sau la bar?
- La masă. - Urmați-mă, vă rog!
- Pot să vă iau haina? - Mulțumesc.
Vă aduc ceva de băut?
- O bere. - Desigur.
Unu, doi, trei, patru.
Asta e tot pentru această seară.
La contrabas, domnul Larry McVey. La tobe, Kip Fleming.
Iar la chitară, unicul Bobby Berman.
Vom cânta aici și-n următoarele două săptămâni, deci nu ezitați să mai veniți.
Sunt Nick Nightingale. Noapte bună!
- Ați fost grozavi. - Mulțumesc.
- Nightingale! - Bill, ai reușit să vii.
Îmi pare rău, am ajuns la sfârșitul ultimei piese.
Nu face nimic. N-am fost prea grozavi în seara asta.
- Ce vrei să bei? - O votcă tonic, te rog.
Mulțumesc.
Ce te aduce aici, la ora asta?
- Am avut un pacient în zonă. - Locuiești în Village?
Nu. Am un apartament în Central Park West.
Ești căsătorit?
De nouă ani.
- Aveți copii? - Da, o fetiță de șapte ani.
- Tu? - Am o soție și patru băieți în Seattle.
Ești departe de casă.
Da, trebuie să merg unde am de lucru.
Mulțumesc.
- Asta e formația ta? - Nu, i-am angajat de aici.
- Cu cine cânți de obicei? - Cu oricine, oriunde.
De fapt, am un alt contract, mai târziu.
Mai cânți undeva în seara asta?
Nu încep decât la ora două.
E tot în Village?
Crede-mă, nu știu unde anume.
Serios?!
Știu că sună ridicol, dar de fiecare dată e în alt loc
și nu mă anunță decât cu o oră înainte.
- De fiecare dată în alt loc? - Până acum.
Care e misterul?
Eu nu fac decât să cânt la pian.
Îmi scapă ceva?
Cânt legat la ochi.
Poftim?
Cânt legat la ochi.
Îți bați joc de mine?
Nu. Ăsta e adevărul.
Ultima dată eșarfa nu era foarte bine strânsă.
Doamne!
Am văzut destule lucruri în viață,
dar n-am văzut niciodată
așa ceva...
și nici asemenea femei.
Scuză-mă!
Da, domnule, Nick la telefon.
Știu unde este.
Bine.
Vin chiar acum.
Da, domnule. Mulțumesc. La revedere.
Ce e asta?
E titlul unei opere de Beethoven, nu?
Este parola.
Parola?
Îmi pare rău, Bill,
dar trebuie să plec.
Nick, știi că nu ai...
cum să pleci fără mine.
Bill, lasă-mă!
Știu deja parola.
Dă-mi adresa, atât. Mă duc singur
și nimeni nu va face legătura dintre noi doi.
Să zicem că...
ți-aș da adresa.
Nu vei putea intra în hainele astea.
De ce nu?
Toată lumea vine costumată și poartă mască.
De unde vei reuși să iei tu un costum la ora asta?
Mulțumesc. Păstrează restul!
Cine e?
Peter, sunt Bill Harford.
Îmi cer scuze că te deranjez la ora asta, dar am nevoie de ajutorul tău.
Ce vrei?
Îmi cer scuze, îl caut pe Peter Grenning,
proprietarul magazinului "Rainbow Fashions".
Cum te numești?
Bill Harford.
Sunt doctorul domnului Peter Grenning.
Ești doctorul lui Grenning?
Bine.
O clipă.
Îl cauți pe Peter Grenning?
Da.
S-a mutat la Chicago, acum mai bine de un an.
S-a mutat la Chicago?
Nu știam.
Dumneavoastră sunteți actualul proprietar al magazinului?
Da.
Înainte de toate, vreau să-mi cer încă o dată scuze că v-am deranjat la ora asta,
- domnule... - Milich.
Domnule Milich. Chiar sunt doctorul Bill Harford.
Aceasta este legitimația mea.
Deci, ești doctorul Harford
și, dacă îl văd pe Peter, trebuie să-i spun că-l cauți.
Nu. Așteptați, vă rog!
Am venit aici pentru că...
am nevoie de un costum.
Sunt dispus să vă plătesc 100 de dolari peste prețul închirierii,
pentru deranj.
100 de dolari?
Nu cred.
200 de dolari?
200 de dolari peste taxa de închiriere?
Intrați!
Nu poți fi niciodată îndeajuns de prudent.
Vă rog!
Căutați un costum special?
Da. Am nevoie de un frac, o mantie cu glugă și o mască.
O mantie cu glugă și o mască?
Cred că se poate aranja.
Veniți cu mine!
Grozav.
Par reale, nu?
Da, este foarte frumos.
Ce culoare vreți să fie mantia?
Neagră, maro, roșie?
Neagră.
Sunteți sigur că nu vreți ceva mai colorat?
- Nu cred. - Clovni, polițiști, pirați?
Nu. Doar fracul, o mantie..
Cu glugă și o mască.
Pot să vă iau haina?
- Sunteți medic, nu? - Da.
Am probleme cu părul.
Cade mult prea repede.
În două săptămâni mi-a căzut foarte mult, mai ales de aici.
Aici!
Vedeți?
Ce părere aveți?
Nu este domeniul meu.
Nu puteți să mă ajutați?
Nu. Trebuie să consultați un tricolog, un specialist în problemele părului.
Am lăsat lucrurile pe ultimul minut,
așa că...
Și eu mă grăbesc să ajung în pat.
Înțeleg.
O mantie neagră?
Ați auzit ceva?
Ce-a fost asta?
Ce e asta?
Ce-i asta?
Ce naiba se întâmplă aici?
Milich, pot să-ți explic tot!
Ce cauți aici?
Te omor! Îți jur că te omor!
N-aveți nici un pic de decență?
Domnilor, n-aveți nici un pic de decență?
Milich, ești nebun? Domnișoara ne-a invitat.
Domnișoara?! Este fiica mea! N-ați văzut că e un copil?
- Veți răspunde în fața poliției. - Poliției?!
Îți promit, te omor!
Te omor! Îți promit!
Ține-o bine!
Milich, este ridicol. Domnișoara ne-a invitat.
N-ați văzut că nu e întreagă la minte?
Domnule doctor, îmi pare rău de întârziere.
Domnilor, veți avea de-a face cu poliția.
Rămâneți aici până mă întorc!
Milich, ce faci? Dă-ne drumul!
Din păcate, nu se poate.
Ce culoare spuneați?
Neagră.
Domnilor, aveți bunul simț și faceți liniște!
Nu vedeți că încerc să-mi servesc clientul?
Scuze!
Iar tu, târfă mică, du-te la culcare! Făptură depravată!
După ce-l servesc pe domnul, mă ocup și de tine.
V-ar trebui o mantie căptușită cu hermină.
74,50 dolari.
Bun!
Uite 80 de dolari.
Ți-am promis 50 de dolari peste suma de pe aparat.
Îți dau 100 de dolari dacă mă aștepți.
Lasă aparatul să meargă
și, când mă întorc, îți dau cealaltă jumătate, plus suma de pe aparat.
Cât stați?
Nu știu. O oră sau poate mai mult, dar se poate să stau doar 10 minute.
Îmi las lucrurile pe bancheta din spate.
Bună seara, domnule.
Bună seara.
Vă pot ajuta cu ceva?
Presupun că vreți parola, nu?
Dacă vreți, domnule.
- Fidelio. - Mulțumesc. Vă conducem noi la castel.
Bună seara, domnule.
Bună seara.
Parola?
Fidelio.
Mulțumesc, domnule.
Nu știu de ce ai venit,
dar nu ai ce căuta aici.
Îmi pare rău, dar cred că
m-ai confundat.
Te rog, nu te comporta prostește!
Trebuie să pleci, acum!
Cine ești?
Nu contează.
Ești în mare pericol.
Trebuie să pleci de aici, cât mai poți.
Vreți să ne scuzați puțin?
Ți-a plăcut?
Am văzut numai lucruri interesante.
Vrei să mergem într-un loc mai retras?
Retras?
Cred că este o idee bună.
Aici erai! Te-am căutat peste tot.
Pot să ți-l fur pentru o clipă?
Îți promit că-l aduc înapoi.
Nu cred că îți dai seama ce pericol te pândește.
Nu-i mai poți păcăli prea mult timp.
Trebuie să pleci, înainte să fie prea târziu.
De ce îmi spui asta?
Nu contează.
Cine ești?
Nu vrei să știi. Dar trebuie să pleci! Acum!
Vii cu mine?
- E imposibil. - De ce?
Pentru că mă poate costa viața și pe tine la fel.
Vreau să-ți văd chipul!
Nu! Pleacă!
Scuzați-mă, domnule,
vă așteaptă un taxi afară?
Da.
Șoferul este la intrare. Vrea să vă spună ceva urgent.
Vă rog, apropiați-vă!
Care este parola?
Fidelio.
Exact. Asta e parola
de intrare,
dar îmi puteți spune care este parola pentru castel?
Parola pentru castel?
Îmi pare rău,
dar cred că...
am uitat-o.
Păcat.
Aici nu contează dacă ați uitat-o
sau dacă nu ați știut-o niciodată.
Vă rog să vă scoateți masca!
Acum,
dezbrăcați-vă!
Să mă dezbrac?!
Scoateți-vă hainele!
Domnilor, vă rog...
Scoateți-vă hainele!
Sau vreți s-o facem noi pentru dvs?
Opriți-vă!
Dați-i drumul!
Luați-mă pe mine!
Sunt dispusă să mă sacrific pentru el.
Te sacrifici pentru el?
Da.
Ești sigură că înțelegi consecințele pe care le vei suferi
dacă faci asta?
Prea bine.
Ești liber!
Dar te previn,
dacă încerci să afli mai multe,
sau să povestești cuiva
din ce ai văzut,
vor fi consecințe pentru tine
și familia ta.
Ai înțeles?
Ce se va întâmpla cu femeia aceea?
Nimeni nu-i mai poate schimba soarta.
Aici, promisiunile...
nu se pot retrage.
Pleacă!
Este în regulă.
Îmi pare rău.
Îmi pare rău că te-am trezit, dar am crezut că visezi urât.
Dumnezeule,
am avut un vis oribil.
Cât e ceasul?
Patru și ceva.
Acum ai venit?
A durat mai mult decât mă așteptam.
Cred că ești epuizat.
Vino aici! Întinde-te!
Ce ai visat?
Niște lucruri ciudate.
Ce anume?
A fost atât de ciudat.
Spune-mi!
Eram într-un oraș părăsit...
și nu mai aveam haine.
Eram dezbrăcați.
Eu eram îngrozită.
Îmi era rușine.
Doamne!
Eram supărată pentru că eu credeam că este vina ta.
Tu ai plecat să cauți niște haine.
După ce ai plecat, totul s-a schimbat.
Mă simțeam minunat.
Apoi, eram într-o grădină superbă,
stăteam întinsă la soare.
Dintre copaci a ieșit un bărbat.
Era bărbatul din hotel, cel despre care ți-am povestit,
ofițerul din Marină.
Se uita fix la mine.
Apoi a început să râdă.
Doar râdea la mine.
Dar nu se termină aici,
nu-i așa?
Spune-mi și restul!
Este prea oribil.
E doar un vis.
Mă săruta,
apoi, am făcut dragoste.
Erau mulți oameni în jur.
Sute de oameni.
Și toți făceau sex.
Apoi...
m-am culcat cu alți bărbați.
Au fost atât de mulți,
că nici nu mai știu câți.
Știam că mă poți vedea în brațele acestor bărbați,
sărutându-mă și făcând sex cu ei.
Voiam să râd de tine,
să-ți râd în față.
Am râs cât de tare am putut.
Cred că atunci m-ai trezit.
La naiba!
Vreau o ceașcă de cafea, te rog!
Mai doriți ceva?
Nu, mulțumesc.
Scuză-mă,
știi cumva când se deschide barul de alături, "Sonata Cafe"?
De obicei, pe la 2-3 după-amiază.
Îl cunoști cumva pe Nick Nightingale,
pianistul?
Nick Nightingale?
Desigur, vine pe aici.
Ai putea să mă ajuți?
Trebuie neapărat să iau legătura cu el.
Știi unde stă?
Nu știu dacă ar fi de acord să-ți spun adresa.
E în regulă. Sunt doctor.
De fapt, sunt un foarte vechi prieten al său.
Ei bine, doctore,
va cânta și în seara asta. Nu poți aștepta?
Ca să fiu sincer,
este o problemă medicală.
Am primit rezultatul analizelor și știu că ar vrea să afle cât mai repede.
Scuzați-mă!
Bună ziua. Cu ce vă pot ajuta?
Vreți să-l sunați pe domnul Nightingale?
Îmi pare rău, dar domnul Nightingale a plecat deja.
A plecat?
- A lăsat o adresă? - Nu.
Când a plecat?
Dimineața, în jurul orei 5.
5 dimineața?
Cam devreme, nu?
Da, se poate spune că e devreme.
Ai observat ceva,
știu și eu,
ciudat la el când a plecat?
Ciudat?!
Nu ești polițist, nu?
Nu, sunt un vechi prieten.
Zău?
Sunt doctor.
- Pot să-ți spun Bill? - Desigur.
Dacă tot m-ai întrebat,
pot să spun că a fost puțin ciudată
plecarea domnului Nightingale.
Adică?
S-a întors dimineața, pe la 4:30,
cu doi bărbați...
solizi.
Erau foarte bine îmbrăcați și vorbeau elevat,
dar nu erau genul de oameni cu care să te pui.
Înțelegi?
Oricum,
am observat că domnul Nightingale avea o vânătaie pe obraz
și, ca să fiu sincer, mi s-a părut că era puțin speriat.
Speriat?
Mi-a spus că vrea să elibereze camera
și apoi a urcat cu unul dintre bărbați.
Celălalt bărbat a rămas aici, în hol, și i-a plătit nota.
Când au coborât, domnul Nightingale a încercat să-mi dea un plic,
dar unul dintre bărbați mi l-a luat
și mi-a spus că toate mesajele și corespondența
vor fi ridicate de o persoană împuternicită.
Apoi l-au urcat într-o mașină.
Știi unde s-au dus?
N-am nici cea mai mică idee.
Îți mulțumesc.
Cu plăcere, Bill. Pa!
Bunul doctor.
- Costumul dvs a avut succes? - Da. Mulțumesc.
Bun, bun.
Fracul, mantia, pantofii.
Cred că ați uitat masca.
Nu este în pungă?
Nu. Poate că ați uitat-o la petrecere.
Nu cred.
Cred că am pierdut-o. Treceți-o pe notă!
Desigur.
Deci.
150 de dolari închirierea, 200 de dolari pentru deranj
și 25 de dolari pentru mască.
375 de dolari.
Da, draga mea?
Vino aici!
Salută-l pe domnul doctor Harford!
Mulțumesc, domnule Milich. Vă mai sunăm.
La revedere, domnilor.
- Crăciun fericit și un an nou fericit! - Și ție.
Domnule doctor Harford,
chitanța dvs.
Acum rup chitanța de depozit,
și vă mulțumesc că ați închiriat de la noi.
Domnule Milich, aseară...
voiați să chemați poliția.
Lucrurile s-au schimbat. Am ajuns la o înțelegere.
Dacă bunul doctor dorește vreodată ceva,
orice,
nu trebuie să fie neapărat un costum.
Intră!
- V-am adus cafeaua. - Mulțumesc.
Ce program am pentru după-amiază?
Doamna Acrill, la 14:30, și doamna Cominski, la ora 16.
A intervenit ceva și n-am să le pot consulta.
Întreabă-l pe dr Miller dacă are timp să le consulte.
- Dacă nu, programează-le în altă zi! - Desigur.
Sună te rog la garaj și spune-le să-mi aducă mașina în față în jumătate de oră.
Desigur.
Renunță la cercetări, care sunt inutile,
și consideră această scrisoare o avertizare.
Sperăm, pentru binele dvs, că am spus destul.
M-a sunat cineva?
Doctorul Sanders și doamna Shapiro.
- Bună, scumpo. - Bună, tati.
Uite, le-am făcut bine pe toate.
Le-ai făcut bine pe toate?
Fără greș?
E foarte bine.
Ți-e foame?
Oarecum.
Mâncăm la șapte?
Nu se poate puțin mai devreme?
Mai am niște treabă la birou.
- Trebuie să pleci din nou? - Din păcate, da.
Tati, de Crăciun am să primesc un cățel?
O să mai vedem.
Un câine de pază?
Mai vedem.
Haide, scumpo, să terminăm tema!
Joe are 2,50 dolari,
iar Mike are 1,75 dolari.
Cu câți dolari are Joe mai mult decât Mike?
0,75 de dolari?
Trebuie să scădem sau să adunăm?
"Cu câți dolari are mai mult", înseamnă că trebuie să scădem.
Așa e.
Erau mulți oameni în jur.
Sute de oameni.
Și toți făceau sex.
Apoi m-am culcat cu alți bărbați.
Au fost atât de mulți,
încât nici nu mai știu câți.
Păstrează restul. Crăciun fericit!
- Ce vrei? - Domino?
Nu, nu e acasă.
Se întoarce repede?
Nu.
I-am adus ceva. Pot să las pachetul la tine?
O clipă!
De la cine este?
Spune-i că e de la...
Bill.
Tu ești Bill?
Acel Bill? Ești doctorul care a fost aici aseară?
Da, așa se pare.
Domino mi-a povestit cât de frumos te-ai purtat cu ea.
Serios?
Vrei să intri o clipă?
Desigur.
Eu sunt Sally.
Îmi pare bine.
Știi când se întoarce Domino?
Nu, habar n-am.
Habar nu ai?
Ca să fiu sinceră, s-ar putea să nu se mai întoarcă.
S-ar putea să nu se mai întoarcă?
Eu...
Tu...?
Cred că ar trebui să-ți spun ceva.
Serios?
Da, dar nu știu...
Nu știi? Ce este?
Nu știu dacă trebuie să-ți spun sau nu.
Ia loc, te rog!
Să stăm jos!
- Nu prea știu cum să-ți spun. - Nu prea știi...
Având în vedere că aseară ai fost cu Domino,
cred că ar fi bine să-ți spun
că azi-dimineață a aflat
că este infectată cu HIV.
Cu HIV?
Îmi pare foarte rău.
Este îngrozitor.
Pot să te servesc cu ceva?
O cană de cafea?
Nu, mulțumesc.
Cred că...
ar fi mai bine să plec.
- Taxi! - Am ieșit din tură!
Un capuccino, te rog!
Vi-l aduc la masă!
Mulțumesc.
Fostă regină a frumuseții a fost găsită drogată într-un hotel
- Bună seara. - Bună seara.
Sunt doctor Harford.
O pacientă de-a mea, Amanda Curran, a fost internată azi-dimineață.
Îmi puteți spune în ce salon este?
Desigur. Cum ați spus că o cheamă?
Amanda Curran.
C-u-r-r-a-n?
Domnișoara Amanda Curran?
Exact.
Îmi pare rău. Domnișoara Curran a murit azi după-amiază.
A murit?
La 15:45.
Îmi pare rău.
Pentru că m-ar putea costa viața
și pe tine la fel.
Bill Harford la telefon.
În seara asta?
Nu, e în regulă.
Spuneți-i că vin în 20 de minute.
Intră!
Îți mulțumesc că ai venit. Îmi pare rău că te-am chemat tocmai până aici.
- Dă-mi haina! - Oricum eram în oraș. Mulțumesc.
Vrei ceva de băut?
- Tu bei ceva? - Desigur.
Ce vrei?
Puțin whisky.
Bine.
Îl bei sec?
Te rog.
Ai dat o petrecere grozavă.
- Alice și cu mine ne-am simțit minunat. - Asta e bine.
Mi-a părut bine să vă văd pe amândoi.
Noroc!
Jucai biliard?
Nu. Mă amuzam.
- Whisky-ul e foarte bun. - E vechi de 25 de ani.
- Îți trimit și ție o ladă. - Nu, te rog...
De ce nu?
Ai chef să joci biliard?
Nu, mulțumesc, dar tu poți juca. Eu o să mă uit la tine.
Eu doar...
Ascultă...
Te-am rugat să vii pentru că
vreau să discutăm ceva.
Desigur.
Este puțin cam ciudat.
Trebuie să fiu foarte sincer cu tine.
Ce problemă ai?
Nu este o problemă medicală.
De fapt,
e ceva legat de tine.
Bill, știu ce s-a întâmplat aseară.
Și știu tot ce s-a întâmplat de atunci.
Cred că
ți-ai făcut câteva idei greșite despre ce s-a întâmplat.
Îmi pare rău, Victor...
Despre ce naiba vorbești?
Bill, te rog, fără jocuri stupide.
Am fost acolo,
la castel.
Am văzut tot ce s-a întâmplat.
Ce naiba îți închipuiai că faci?
Nu puteam să-mi dau seama
cum ai auzit despre petrecere,
cu atât mai puțin cum ai trecut de poartă.
Apoi mi-am amintit că te-am văzut vorbind cu pianistul ăla
care a cântat la petrecerea mea, Nick nu-știu-cum.
Restul a venit de la sine.
N-a fost vina lui Nick.
A fost vina mea.
Bineînțeles că a fost vina lui Nick.
Dacă nu ți-ar fi spus, nu s-ar fi întâmplat absolut nimic.
Eu l-am recomandat pe ticălosul ăla
și m-a făcut de râs.
Victor, ce pot să spun?
N-am avut...
nici cea mai mică...
idee că ești implicat în vreun fel.
Știu.
Dar mai știu că...
azi-dimineață ai fost la hotelul la care a stat Nick
și ai vorbit cu recepționerul.
De unde știi?
Te-am pus sub urmărire.
Ai pus pe cineva să mă urmărească?
Îmi pare rău.
Trebuie să-mi cer scuze.
Dar a fost spre binele tău, crede-mă.
Știu ce ți-a spus recepționerul hotelului, dar ceea ce nu ți-a spus
e că l-am urcat pe Nick într-un avion și l-am trimis în Seattle.
Probabil că acum e acasă, cu familia
și face dragoste cu nevastă-sa.
Recepționerul a spus că avea o vânătaie pe față.
Da. Avea o vânătaie.
Dar merita mult mai mult decât o simplă vânătaie.
Bill, cred că nu îți dai seama în ce te băgaseși aseară.
Cine crezi că erau oamenii aceia?
Nu erau niște oameni obișnuiți.
Dacă ți-aș spune numele lor, dar n-am să ți le spun,
n-ai mai dormi la fel de liniștit la noapte.
A doua parolă?
M-a dat de gol?
Da, într-un final.
Nu pentru că nu ai știut-o,
ci pentru că nu exista o a doua parolă.
A fost bătător la ochi și faptul că toată lumea a venit cu limuzina,
iar tu ai venit în taxi.
Când ți-au luat haina, au găsit în buzunar chitanța de la
magazinul de închiriat costume.
Era o femeie,
care a încercat să mă avertizeze.
Știu.
Știi cine era?
Era o prostituată.
Îmi pare rău, dar,
asta era.
O prostituată.
Dacă ți-aș spune...
că tot ce s-a întâmplat acolo,
amenințările, avertismentul fetei,
intervenția ei salvatoare,
ei bine, că toate acelea,
au fost o înscenare?
Că a fost un fel de farsă, o șaradă?
Fals.
Fals?
Da, fals.
De ce au făcut asta?
De ce?
Pe scurt,
ca să te sperie de moarte.
Ca să te facă să nu spui nimic despre unde-ai fost...
și ce-ai văzut acolo.
Ai văzut articolul ăsta?
Fostă regină a frumuseții a fost găsită drogată într-un hotel
Da, l-am citit.
I-am văzut cadavrul la morgă.
Ea este... Ea era femeia de la petrecere?
Da, ea era.
Victor, femeia de la morgă...
era cea de la petrecere?
Cred că îmi scapă ceva.
Ai spus că a fost un fals, o șaradă.
Poți să-mi spui ce farsă
se termină cu un deces?
Bill, să lăsăm, naibii, prostiile!
În ultimele 24 de ore ai fost complet debusolat.
Vrei să-ți spun ce fel de farsă a fost? Am să-ți spun!
Partea cu "luați-mă pe mine", sacrificiul fals,
nu are nici o legătură cu moartea ei.
După ce ai plecat de la petrecere, nu i s-a întâmplat nimic deosebit.
Avea creierul în ceață! Asta e tot.
Când au dus-o acasă, se simțea foarte bine.
Restul e scris în ziar.
Se droga și a luat o supradoză. N-a fost nimic ciudat.
Ușa era închisă din interior, poliția s-a declarat mulțumită.
Pentru ea era doar o problemă de timp.
Chiar tu ai spus asta.
Ți-o amintești pe tipa cu sâni mari, care leșinase în baia mea?
Nimeni nu a omorât pe nimeni.
Cineva a murit. Se întâmplă mereu.
Viața continuă.
Așa se întâmplă mereu,
până la capăt.
Dar tu știi asta, nu?
Îți spun totul.
În curând se va trezi Helena.
I-am promis că o ducem să facem cumpărături de Crăciun.
E drăguț.
Aș putea s-o pun pe Sabrina aici.
Este foarte drăguț.
Este demodat.
Ce mare e!
Sper să-mi aducă și mie Moș Crăciun așa ceva.
Așa speri?
Va trebui să aștepți și să vezi!
Alice, ce crezi că ar trebui să facem?
Ce cred eu că ar trebui să facem?
Uite, mami!
Ce cred eu? Nu știu.
Cred că...
ar trebui să fim recunoscători.
Recunoscători...
că am reușit să supraviețuim acestor...
aventuri,
fie ele reale,
sau imaginare.
Ești sigură?
Dacă sunt sigură?!
La fel de sigură ca de faptul
că realitatea unei singure nopți,
ca să nu mai vorbim de toată viața,
nu poate fi întregul adevăr.
Și nici un vis nu este...
doar vis.
Lucrul cel mai important este...
că acum suntem treji...
și sper că vom fi așa...
pentru mult timp.
Pentru totdeauna.
Pentru totdeauna?
Totdeauna.
Să nu folosim cuvântul ăsta.
Mă sperie.
Dar te iubesc...
și știi că...
e un lucru foarte important
pe care trebuie să-l facem cât mai curând.
Ce anume?
Să ne-o punem.