"Фокс Серчлайт пікчерс" презентує
КРАЩІ ПЛАНИ
Алессандро Нівола
Різ Візерспун
Джош Бролін
Рокки Керролл
Був ще один. Чарльз Епкер.
Чарльз Епкер - це той здоровило.
Грав у футбол. - Його називали "боднею".
От. Грає досі. Півзахисник в Канадській лізі.
Це на тему, типу, "от раніше, а зараз"!
Ну, це було в коледжі. Може, поговоримо на іншу тему?
Мені якось одна думка прийшла в голову.
Я тоді читав "Історію Америки в 20 столітті",
тобі ж це подобається.
Манчестерського університету? - Ні. Там шрифт був великий.
Шлезінгера? Хальберстама? - Зараз не пригадаю.
У вашій справі прізвища авторів не мають значення?
На факультеті англійської головне - фантазія. Прізвище підійде будь-яке.
Відхиляєшся від теми. - А, ну так.
Я читав про сексуальну революцію 60-х,
про вільне кохання, обмін дружинами.
Типу, гра така, після вечері.
Чоловіки кидають ключі на стіл і перемішують,
а потім жінки всліпу їх підбирають.
Друзі сплять із жінками друзів, і так далі...
Мимоволі задумаєшся,
як з'явилися на світ наші батьки, і як народилися ми.
Може, ми - результат гри в ключі.
Розумієш? Може, наші батьки зовсім не наші!
Але це дає надію.
Два "7+7".
Господи, ще по одному? - Дякую.
Я ще цей не допив.
Спасибі. - За твій перший місяць в Тропіко.
Не дай собі засохнути. - Ми крутіші за всіх.
Продюсери Алан Грінспен, Бетсі Бірс
Кріс Мур, Шон Бейлі
Розкажу анекдот.
В джунглях жив слон, і якось загнав скабку в ногу.
Повз нього пробігала миша, слон їй і каже:
"Якщо витягнеш скабку, можеш просити що хочеш"
Автор сценарію Тед Гріффін
Режисер Майк Баркер
Привіт. Як пройшло? - Ніку, виручай, га?
Брайсе? - Може, під’їдеш?
Це я. Знаю, що пізно, але мені треба...
Та ні, я думав...
Та це ж я, і в мене тут проблема.
Мені серйозно...
Так негайно? Все... - Негайніше не може бути!
Треба поговорити. Я по самі вуха в лайні!
Ясно. - Ну ж бо, Ніку. Будь ласка.
Ясно. - Спасибі. Бувай.
Давай.
Ідемо!
Як це сталося?
Сезон лісових пожеж. Достатньо найменшої іскри.
Тут ліворуч і далі праворуч.
Обережніше за кермом. - Дякую.
Геть з дороги!
Чорт!
Доброго ранку. - Привіт.
Господи, у мене на душі те ж, що у тебе на обличчі.
Так, і мені не краще.
Хочеш пива? Є домашній самопал.
Піде.
Спасибі.
У твоїх роботодавців милий дім.
Ну що, розкажеш, навіщо кликав?
Я вчора перепихнувся. - Радий за тебе.
Та ні, я покликав тебе сюди о 2 ночі не для того, щоб похвалитися.
Пообіцяй, що нікому нічого не скажеш.
Все залишиться між нами. Добре?
Дівчина, з котрою ми познайомилися в барі?
Каті?
Ні, Кейті. - Невже?
І що сталося?
Ти пішов. Ми з нею побазікали трохи. Вона купила випити.
Потім сказала, що, напевно, вже час, і ми приїхали сюди.
Почали цілуватися. Причому за її бажанням.
Вона зробила такий смішний жест і поцілувала мене.
Типу, стисла мені щелепу... - Давай жвавіше, Брайсе.
Гаразд, вибач.
Я не встиг мигнути, а ми вже голі. А потім я...
Тобто, ми того...
Ну і?
Потім вона пішла у ванну.
Вийшла через пару хвилин, і попросила вітаміну С.
І? - Я пішов нагору за вітамінами.
Коли спустився, вона вже викликала таксі.
Сказала, що їде додому,
а звідти обіцяла подзвонити в поліцію,
щоб подати на мене заяву про зґвалтування.
Тобто, вона стверджує, що я її зґвалтував.
Брайсе, вона права? - Вибач.
Ми не бачилися з коледжу, і тут я на тебе все це вивалюю.
Ні, відповіси мені, вона каже правду?
Я так не думаю.
Ти так не думаєш? Чи впевнений в цьому?
Я був п'яний в дупель.
Не пригадую, щоб вона чинила спротив.
Каже, опиралася. Точно не пам'ятаєш?
Важко сказати. Я в процесі вимикався періодично.
Зараз ти, здається, не дуже п'яний.
Подивився б я, якби тебе звинуватили у зґвалтуванні.
Господи.
Не знаю.
Може, вона забере заяву, якщо...
Інакше, навіть не знаю, що тобі сказати. Постривай-но!
Головне, нікому не розповідай. Нікому. Ніколи.
Чого?
От лайно!
Ніку, мені просто кінець.
Брайсе...
Слухай, може, тобі з нею поговорити?
Сказати, що випадково вийшло! Чорт!
Вибач, що втягую тебе в це лайно.
Ну. Заспокойся.
Дівка пішла, все. Вже нічого не поробиш.
Ні. - Та досить тобі.
Ні! Вона не пішла!
Вона внизу.
Господи. Вона внизу.
Схоже, все, виявляється, набагато гірше.
Розумієш, коли вона сказала, що збирається зробити, я...
Я не бив її.
Просто схопив і потяг...
Де тут вимикач? - Там, на стіні.
Якого біса ти робиш?
Я... Коротше, треба все обдумати.
Я не про те! Плювати, що ти думаєш, якого біса ти робиш?
Як довго вона тут знаходиться?
Важко сказати. У мене все сприйняття часу збилося.
Приблизно?
Я стягнув її вниз, намагався поговорити, подзвонив тобі.
Півгодини. - Більше до неї не торкався?
Ні! Клянуся, Ніку. Пальцем не чіпав.
Ні! Почекай.
Чорт!
Ну же, Ніку. Це ж не мій дім.
Чорт забирай. - Вибач, Ніку.
Коли вона погрозила подзвонить в поліцію, я намагався зупинити її.
А вона все одно рвалася до дверей! Ну, я розсердився.
Ніку, Богом клянуся, я більше до неї не торкався.
Все добре.
Це звідки? - Зі спальні батьків.
А де ключ? - Ключ? Навіщо?
Я їх зніму. - А потім що?
Відвезу її додому.
Може, обговоримо? - Дай сюди ключ!
Я знаю, що все погано, я облажався,
але все-таки я не робив того, в чому вона мене звинуватила.
Давай спочатку обговоримо. - Що тут ще обговорювати?
Що мені буде, якщо ми її відпустимо?
А що, матері твоїй трясця, з тобою буде, якщо не відпустимо?
Ця дівка мені все життя зіпсує. Раз і назавжди, мати її!
Брайсе! Дай мені ключ. - Не дам!
Заспокойся. Все добре.
Вибач, не хотів. Кейті, значить?
Ти в порядку?
Все нормально, послухай, мені... Дурдом якийсь.
Я розумію. Недобра склалася ситуація.
Я скоро тебе уведу звідси. Відвезу тебе додому.
Просто скажи, як ти себе почуваєш.
Ну, які-небудь рани є?
Гаразд, вдихни. Просто вдихни.
Добре. А тепер видихни. Видихай.
Ну от, все добре. Все в порядку. У тебе прекрасно все виходить.
А тепер послухай. Болить щось? Де-небудь боляче?
Губа.
Бачу. Нічого серйозного, подряпина.
А в цілому, скажи мені, ще що-небудь болить?
Що-небудь всередині?
Ні? Чудово.
Твій друг не зробив нічого поганого. - Не зробив?
Плювати, що було до цього. Я нікому не розкажу.
Хочу забратися звідси подалі.
Хочу додому.
Я хочу додому. - Послухай...
Я хочу додому. - Знаю.
Я хочу додому, і все буде гаразд.
Все буде гаразд. Обіцяю. Обіцяю, все буде гаразд.
Почекай трохи.
Ей, професоре, іди сюди.
Ми зараз повернемося.
Все буде чудово. Добре?
Ти їй віриш?
Та вона викличе поліцію, як тільки приїде додому!
Цілком може бути.
Але все-таки, зараз краще її відпустити.
Це ще не все. - Ти про що?
Подивись сюди.
Бачиш? А тепер - ось сюди.
Їй 16.
Хіба стане 21-річна дівка тягати з собою фальшиві документи,
по котрим їй 16?
Тій дівці 16 років!
16! Нема різниці, раз вже вона сказала "ні".
Плювати, якщо навіть вона заверещить "так" і нотаріус це завірить.
Вона - неповнолітня! Це карається законом.
Якщо вона подасть заяву, мене посадять!
Що ж, другого побачення вам не бачити.
Тепер розумієш? Розумієш? Розумієш, як я влип?
Брайсе, подібні справи в суді важко довести.
Та ні ж! Дівчиську 16. Я з нею спав. Винен!
Мова не тільки про те, що мене посадять.
Робота, кар'єра, освіта - все летить до чорта!
Ти сам уяви, як я зможу пояснити зґвалтування малолітньої?
Чи хоча б викласти обвинувачення університетській комісії?
Уявляєш? - Сядь, Брайсе.
Ти так колію наб'єш на килимі.
Я просто хотів трахнути тьолку. А в результаті трахають мене.
Я з радістю б її відпустив. Щоби очі мої не бачили.
Але погоджуся тільки, якщо вона присягнеться, що нікому не скаже.
Але ж вона не погодиться!
Обіцянок не достатньо?
Вона вже показала себе справжньою поборницею істини.
Не підкупати ж її.
Мені і запропонувати нема чого.
А більше в голову нічого не лізе.
Погрожувати їй, думаю, я не зможу.
А я зможу.
Тобто?
Я вже вдавав доброго поліцейського.
А якщо зараз зіграю навпаки?
Налякаю її до смерті.
Нас обманули.
І це ти мені кажеш.
За 4 місяці до цього
Ласкаво просимо в компанію "Тропіко". Скло - в секцію 4...
Дякую за допомогу. - Ніку!
Вибач. Зовсім забув про похорон твого батька.
Саме в цей день, Баррі. - Мені дуже жаль.
Чорт забери!
Ваша? - Ні, сусідська.
А сусіди вдома?
Годиться, якщо скажу, що її привезли вже мертвою?
Годиться. - Доведеться її приспати.
Перепрошую?
Укол коштує 30 доларів. - Вибачте.
Хоча б цим їй допоможу. Ось.
10 решти.
Яке дешеве очищення.
Пробачте. Я дуже поспішаю.
Подивлюся адресу у неї на ошийнику. - Спасибі.
Чорт!
От лайно.
Тобі ніколи не здавалося, що весь світ проти тебе?
До речі, мене звуть Нік. - Я - Мертл.
Мертл.
Серйозно?
Ні. - Слава Богу.
Насправді Лісса. Я пробувала не давати тобі зайвих надій.
З двома "с"?
Так. Це зменшене від "Мелісса".
Коли я ще вчилася говорити, я казала "Моя-Лісса".
Типу, як "моя, Тарзан". Так мені розповідали.
Спасибі, що підкинула.
Хай зглянеться на нього Господь світлим лицем своїм і помилує його. Амінь.
Нізащо б не повернувся сюди після коледжу, але захворів батько.
Я приїхав, щоб приглянути за ним. - Он як?
А в тебе яка відмовка?
Пройшла екзамен на еквівалентність після другого курсу.
Хотіла бути актрисою.
Актрисою! - Якого типу "актрисою"?
Ніколи не зрозумієш, правду вони кажуть чи ні.
А ти і так не зрозумієш.
Коли я вперше опинилася перед камерою,
з усією цією солідною технікою прямо перед носом.
Я поворушитися не могла.
Скам'яніла. Довелося повернутися додому,
в школу, працювати за копійки у ветеринара.
Давно ти тут? - Все життя.
Я теж. Я з Лафайет-Хай. - Я теж.
Де тобі довелося продовжувати навчання? В університеті Тропіко?
Додаткова програма. Вивчаю мистецтво.
Мій тато там працював. Деканом історичного факультету.
Серйозно?
Ну, це було до того, як його в урну запакували.
Ваш рахунок. - Спасибі.
Можна прибирати? - Так, дякую.
Щоб спробувати уникнути такої ж долі,
на наступному тижні пориюся в речах батька.
Може, знайду що-небудь цінне.
Зберу свій спадок, а потім тихенько,
але негайно звалю з Тропіко.
Ось так от, просто?
Ні.
Тропіко Морський бриз
Було приємно познайомитися.
Жаль, що це сталося тільки зараз.
Спасибі за обід. - Спасибі за вечерю.
Спасибі за поминки.
Бувай. - Щасливо.
Кажуть, він був хорошим вчителем. Тобі б він сподобався.
Ось який він був.
Привабливий. - Правда?
Ні, серйозно?
Перепрошую.
Здрастуй, Ніку. - Як справи?
Здрастуйте - Радий тебе бачити.
Нік. - Здрастуй.
Проходь. - Добре.
Присядьте. Прийміть мої співчування.
Мені буде не вистачати батька. Приніс його улюблену ручку.
У мене є новини.
В лікарні св. Вінсента провели розтин вашого батька
і з'ясували, що в нього майже відмовила печінка.
Вашому батьку було відомо про це,
але він не вказав цю хвороб в заяві на страхування життя,
що вважається "навмисним приховуванням фактів"
і робить страхування недійсним.
Тобто? Це значить, що я не...?
Ви не отримаєте страхову суму.
Я повідомив у страхову довідкову службу
про новий план компенсацій, діючий до продажу будинку.
Хвилинку. В страхову довідкову службу?
Батько вам нічого не говорив про свою заборгованість?
Ні.
Заборгованість вашого батька складала 200,000 доларів.
Майно підлягає арешту, і тепер належить державі.
Але ж його майно коштує більше.
Враховуючи платню за житло, вашу освіту, мій гонорар...
Що залишається?
Залежить від продажу будинку, на котрий банк наклав арешт.
Що я отримаю?
Якщо піде за початковою ціною, після сплати податків...
Нічого.
Ну, як пройшла зустріч з адвокатом?
Гроші отримаєш? - Все пройшло нормально.
Пробач, що насмітив.
Попередиш усіх, що уходиш?
Ні, думаю, що поки затримаюся.
Врешті-решт, піду я, і кому перейде моє місце?
Не знаю.
Гаразд, побачимося.
Коли дивишся на старий будинок, треба вмикати уяву.
Дуже непоганий варіант. Варто тільки відремонтувати.
Для таких, як ви, які купують вперше, це дуже гарний варіант.
Привіт.
Проходь.
"Падіння американської імперії".
Праця твого батька?
"Дисертація з історії, Нік Торнбері".
Успадкував його захоплення.
І тільки.
Тропіко, прийшов час зробити свій внесок!
Банки, пляшки, інші відходи, що утилізуються.
Я Мітч Беннет. Президент компанї "Тропіко Рисайклінг".
Запрошую вас прийти і зробити внесок.
Тропіко і перероблення. Разом ми зрушимо гори.
Ще раз. Переконливіше.
Мотор.
Тропіко і перероблення. Разом ми зрушимо гори!
Чудово! Знято.
Так-так. Переходимо до мучачо.
Знайди Оскара, і переведи кран он туди.
Чим тільки не займаєшся за гроші. Допоможеш зняти?
Вибач, приятелю. Поговоримо, коли ролик буде в ефірі.
Мітче, я не прошу позики. Мені потрібна платня за надані послуги.
Не зараз. Я розумію, що ти на мілині, але інші теж на мілині.
Гаразд. - Щасливо.
Я ж просив тебе не сміятися.
Що з тобою? - Карлосе!
Послухай, він мій друг. Я з ним поговорю.
Кажу ж, мені плювати, скільки років ти його знаєш.
Ніку.
Що? - Ти знайомий з...
Вимовиш моє ім'я, і ти не маєш частки!
Не маю частки чого?
Та гаразд тобі.
Чорт, брате. Скажи йому сам.
Ніку, зайнятий чимось ввечері?
Іди сюди. Підемо.
Ласкаво просимо!
Скло - в секцію 4, пластик- в секцію 12.
Дякуємо за вклад.
Коротше, ось цей мій приятель працює на дуже крутого чувака...
А чому ти приховуєш від мене своє ім'я?
Та тому що, якщо тебе заарештують, як ти мене опишеш?
Типу, "чорний, кучерявий"?
Ніку, його босом зараз всерйоз займається поліція.
У будь-який момент може опинитися за ґратами.
Тому щоночі він перевозить запаси з дому в дім
Щоб копи не встигли отримали ордер на обшук і все привласнити.
Сьогодні запаси ночують в домі Джиммі.
Чуваче, в тебе реально каша замість мізків!
Пробач.
Та в мене табуретка розумніша, ніж ти.
Я звик називати людей на ім'я. - Та заткнися вже.
Коротше, робота взагалі не брудна.
Баррі вломиться до мене в хату, поки я один вдаю сторожа.
Забере все, що є, і вимкне мене, для реалізму.
Ти серйозно готовий отримати по макітрі?
За половину 20 штук? Та просто.
Впоратися можна вдвох, Ніку. Але, нам потрібен водій.
Першого кандидата Джиммі прихватив понос,
і я порекомендував тебе.
За моїми розрахунками, ти отримаєш чверть від загальної суми.
Напружуватися особливо не треба. На більше і не важить.
Погоджуйся, Ніку. Будь другом.
Чуваче, робота одноразова - на ніч.
Облажатися можна тільки, якщо забудеш машину заправити.
У Баррі два квитки на бейсбол ввечері.
Він запросив мене.
Хочеш піти? - Так, чому ні.
Але ти заходь. Я повернуся до 11 .
Добре.
Обов'язково зараз їсти?
Це від нервів.
Наш вихід.
От і все. - Як? Вже? Все у тебе?
Ось тут. Прокотитися не хочеш?
Джиммі завтра доведеться жерти знеболююче тоннами.
Баре, ти тупий, тобі не здається?
Ні-і.
Привіт. - Привіт.
Я тобі подарунок купила. - Правда?
Що це?
Щоб люди більше не сміялися над твоєю колекцією музики.
"Безкінечність від тебе до мене"? Що це таке?
Те, що зараз молодь слухає.
Круто. Спасибі.
Як бейсбол?
Та нормально.
Хочеш узнати рахунок?
Я слухав спортивний канал, так що можу і набрехати.
Можеш не пояснювати мені, де був.
Поясню, якщо попросиш.
Я знову хочу переїхати.
Куди?
В Перу, на Мальту, в Портленд, Орегон. Не знаю.
Кажуть, в Портленді мило. - Поїхали разом?
Будь ласка.
А коли ти плануєш їхати?
Через пару тижнів.
Як тільки допишеш свій шедевр.
Це значить "ні"?
Це значить "так", бовдуре.
Це Нік, ти запізнюєшся на півгодини, вирішив тобі нагадати,
що майбутнє наших фінансів - це не привід прогулювати роботу.
Сподіваюся, ти вже їдеш.
Чим можу допомогти? - Сідай в машину!
Гаразд.
Ласкаво просимо в компанію Тропіко.
Скло - в секцію 4, пластик- в секцію 12.
Коротше, зараз ми поїдемо прокотимося.
Привіт. Ми не знайомі.
Знаєш, хто я?
Можу припустити.
Це в мене ти вчора вкрав 40.000 доларів.
Підтвердилися здогадки?
Думав, ти трохи старший.
В моїй професії не схвалюються кар'єрне зростання і довголіття.
Справа для молодих.
Неважливо, як я про все узнав, але узнав.
Неважливо, наскільки ти жалієш, будеш жаліти ще більше.
Неважливо, як ти плануєш викручуватися,
твій план вже застарів.
Фредді, зніми цю штуку з голови. - Навіщо?
Зніми цю херню і віддай йому.
Закрий очі. - Навіщо?
Я тебе не знаю, і не знаю, кого ти знаєш.
Читав коли-небудь Адама Сміта?
...Дослідження природи і причини багатства народів?
Автор розглядає два простих закони ринку.
Перший: особиста зацікавленість.
"Те, що ми очікуємо на вечерю, з'явиться не від доброти м'ясника,
броваря чи булочника, а внаслідок їх особистої зацікавленості."
Я не продаю дур із почуття громадянського обов'язку.
Я займаюся цим через особисту зацікавленість.
Другий закон: Конкуренція.
"Тільки під впливом конкуренції
особиста зацікавленість не зливається з безсердечністю".
Я не деру по сотні за дозу не тому,
що хтось може призначити ціну нижче.
Ні. Я не здираю ціни тому, що мене стримує що?
Конкуренція. - Таким чином, прагнення...
Викликані, особистою зацікавленістю... - Помінюються шляхом...
Конкуренції. - І спричиняють соціальну гармонію.
Ти вирішив погратися із законами ринку.
Ти вирішив погратися з конкуренцією.
Ти порушив баланс особистої зацікавленості
іншого довбаного, торговця дуром.
Ти похерив всю гармонію. І тепер повинен її відновити!
Елементарна економіка.
Бери. Тримай. Ось тобі ще.
За останні дві години Джиммі багато що узнав про економіку.
Кейнсіанська теорія, тенденції ринку і інше лайно.
Різниця між політикою невтручання,
це те, чим я зараз займаюся
і вступом в процес, а цим я займуся зараз.
Ми пробували побачитися з твоїм другим спільника.
Як його, Баррі? Але його вдома не виявилося.
Як і більшості речей. Вирішили, що повернеться не скоро.
Тому прийшли до тебе.
То чого вам треба? Відшкодування фінансів? Чого ви хочете?
Вилупок любить гучні слова. Хоча, непогана думка.
Спочатку подивимося виставу.
Пам'ятаєш Джиммі? Ей-ей! Зупинися.
Давай, Фредді. Коли.
Трохи вуглекислоти в ніздрі, і тобі гаплик.
Освіжаючий напій.
А тепер поговоримо.
Твій тайник не в мене.
Тоді відшкодування. 40,000 доларів.
У мене нема таких грошей.
А мені здається, є. Просто прикидаєшся.
Скільки тобі обіцяли? - Чверть.
Десять тисяч? Віддай 15 - і ми розрахувалися.
Не знайдеш до неділі, пройдеш тест на смак.
Якщо втечеш...
Світ для тебе стане ось таким.
Ей, Ніку, це Брайс. Угадай, хто переїжджає в Тропіко?
Це Баррі. Джиммі не відповідає на дзвінки.
Мабуть, все хріново. Я сховаюся на час, поки з ним не зв'яжуся.
Наступного разу дзвони в офіс, сучий сину!
У Джиммі все хріново?
Тааак. Це приятель Баррі. Потенційний помічник управляючого.
Має завтра вийти, а сам - цілковитий псих.
Ніку.
Я міцно влип. - У мене є 1000.
Ні-ні-ні. Не звалюй на себе мої проблеми, будь ласка.
Це всього лише гроші.
До того ж, я вже звикла, що ти постійно вляпуєшся.
Трохи можна і звалити.
Гаразд, 1400.
Можна продати твою машину.
Ще 3000, може, 4.
Все одно 10 штук не вистачає.
Тільки зрозуміти не можу, навіщо їм взагалі платити?
Виходить, купуємо право жити тут, а самі все одно від'їжджаємо.
Якщо я спробую втекти і мене знайдуть - буде погано.
Ну, так не тікай.
Ми їм заплатимо.
Добре.
У мене п'ять днів, щоб зібрати 10,000 доларів.
А ти знаєш, як чудово у мене виходить випрошувати гроші.
Ні, Ніку, я ж сказав. Поговоримо через місяць.
Мені потрібен аванс сьогодні, або я звільняюся.
Я ціную, що ти заміщуєш Баррі. Заплачу вдвічі.
Але від цього в мене грошові кошти не збільшаться.
Або кажеш: "Так, Ніку," або ввечері зачиняєш все сам.
Не треба мене шантажувати, Ніку.
Твою мати!
Чорт!
Ніку, це знову Брайс. Я прилетів.
Запиши номер, 555-01-73.
До речі, гарний механік в місті є?
У мене просто коробка передач накрилася. Подзвони, приятелю.
Брайсе!
Привіт. - Привіт.
Ласкаво просимо в Тропіко. Ховайся скоріше.
Ніку, йди сюди, приятелю. Іди сюди. Як я радий тебе бачити.
У тебе досі "Чарджер". Здуріти. Здуріти.
В наші дні не часто побачиш білого за кермом такої тачки. Але це добре.
Це добре. Поїхали звідси. Джиме, потім поговоримо.
Нічого собі. - Ти ще всередині не був.
В цілому, у нас тут будуть оглядові лекції.
З американської і британської літератури
по всьому, що викладають в середній школі.
Готорн, Джеймс, Фіцджеральд. - "Так і намагаємося пливти вперед,
борючись із течією,
а вона все відносить наші човники назад в минуле".
Ф. Скотт, Великий Гетсбі. Це його книга.
Ми викладаємо, а не читаємо.
Завкафедрою видає нам тексти лекцій, а ми їх переказуємо.
Добре влаштувалися.
Будь ласка, прикрий двері? Спасибі.
Трохи занадто.
Власник цього будинку трохи перестраховується.
От це будинок, га?
Містер Бомонт - місцевий, і багато чого досяг.
Побудував цей дім з видом на Тропіко як нагадування жителям.
Відео.
Напої.
Господи Боже!
А тут у нас коридор чудес. - Мужик обожнює килими.
Навіть на унітазі, щоб сидіти собі і не поспішати.
Зверни увагу на шафку фантазій.
Еге ж.
Чудово, га? До речі, пригадав.
Як батько? Ти все ще живеш з ним?
Ні, він помер.
Чорт, вибач.
Все нормально. Кілька місяців минуло.
Дивно.
А! Маю тобі дещо показати.
Це відстрочка смертної кари
дезертира армії Півночі під час облоги Віксбурга.
Якогось там дальнього пращура містера Бомонта. Поглянь на підпис.
Чесний Ейб. Невже він не втомлявся звільняти людей?
За легендою, відстрочку дали в останню мить,
а іншого паперу під рукою не виявилося.
Ти ж цікавився історією,
от я і вирішив влаштувати тобі екскурсію.
Ти платиш за житло? - Ні, зійшлися на трьох умовах:
Поливати квіти, дотримуватися чистоти, нікого не запрошувати.
Для тебе зроблю виняток. - Брайс МакКарті, любитель ризику.
Починаючому викладачу платять копійки.
С цим домом мені просто пощастило.
У батьків гроші є?
В останні роки почали виказувати дітям
стриману фінансову любов,
милостиве зневажання, тільки без милості.
Хочеш сказати, вони тебе не підтримують?
Суворість життя мене вражає.
Комісійний магазин
Лінкольн, Лінкольн, Лінкольн.
Підпис іде приблизно за 75,000 доларів.
Що-небудь схоже бачиш? Ось.
Ось ця. Тільки от ці штуки на протилежних місцях.
Ось ця? - Так.
Справжній раритет, пробний відбиток.
Їх існує дуже мало, і коштують порядку 200,000 доларів.
Тобто все разом буде скільки?
Відстрочка покарання вартістю 300,000 доларів.
Але красти її сенсу нема. - Ну, я б не став так говорити.
Ну, як же, ти питаєш, а тобі це не належить.
А чому нема сенсу красти відстрочку?
Такі документи звичайно реєструються.
Тобто, їх нікуди не продаси.
Ну, а якщо навіть в даному випадку купюра не реєстрована,
і ти її вкрадеш, власник заявить про крадіжку, і знову її не продаси.
А якщо про крадіжку ніхто не заявить?
Чого б це? - Ну, не знаю. А раптом?
Доведеться чекати два місяці.
Якщо через 60 днів нема заяви про крадіжку, можна продавати.
Доведеться, правда, замітати сліди.
Але це не складно, якщо звернутися до правильного покупця.
І скільки попросить правильний покупець? Десять відсотків?
Двадцять.
Можу перевірити списки таких документів. Зробити?
Так.
Добре. Походи поки тут.
Серед реєстрованих її нема, все чисто.
Чарлі, чувак, котрий все перевірив, каже, що дасть аванс 15 штук.
А коли продасть, перешле інше.
Ти йому віриш? - Цілком.
Залишилося викрасти її з будинку з навороченою системою сигналізації
і сторожем, і щоб два місяці ніхто не заявив про крадіжку?
І не попастися.
Ти добре знаєш Брайса?
Якщо ти маєш на увазі, чи варто довіритися йому, то ні.
Ти йому не довіряєш.
На другому курсі коледжу він списував на екзамені.
Його застукали, він зізнався, а потім здав інших.
Тобто треба терміново викрасти документ, і простежити,
щоб Брайс не заявив у поліцію.
Треба, щоб він повірив, що від звертання в поліцію йому буде гірше.
І як це зробити?
Переконати його, що він скоїв злочин.
Убивство підійшло б ідеально.
І як можна переконати людину, що вона - вбивця?
Ну, є ще підпал, крадіжка, зґвалтування.
А як його переконати, що він це скоїв?
Що?
Злочин може бути передбачений законом.
Хочеш, щоб я переспала з твоїм другом?
Та ні, ні, звичайно.
Сам з ним трахайся, Ніку.
Лісс.
А потім сам знаєш з ким ще. - Лісс, ну перестань!
Це Нік. Залиште повідомлення.
Тік-так, тік-так. Годинничок тікає, бовдуре.
О чорт.
Ніку?
Господи.
Гаразд.
Гаразд, я згодна. - Пробач мене, Лісс.
Який ти вилупок.
Ти прекрасно знаєш, що зробив.
Вилупок. Довбаний вилупок. Ти знаєш, що зробив!
Вилупок!
Брайсе, це Нік.
Так, як справи?
Чудово, чудово.
Слухай, ти чим зайнятий завтра ввечері?
Ні, є одне місце. Називається "Тропіко Ноктюрн".
Ноктюрн.
Постривай секунду.
Алло.
Так, він самий.
Гроші будуть в неділю вранці.
Гаразд, буду чекати.
Скажи "ні", і ми все відразу відмінимо.
Як тільки озадачиш його як слід,
одразу ж уходь.
Почекай таксі на вулиці, подалі від дому.
Добре.
І все?
Так, напевно.
Побачимося тільки завтра ввечері.
А потім, напевно, я сюди більше не прийду.
Подзвоню, коли все буде зроблене.
Добре. Якщо вважаєш, що так краще.
Ніку?
З тобою все буде нормально?
Не знаю.
Напевно. Хотілось би.
Лісс.
Гаразд.
Привіт, це я, я на місці. Розганяю останні сумніви.
Думав, може, зайдеш. - Вже подружці дзвониш?
Хай мені кого-небудь підшукає.
Не відмовився б трахнутися. Приводь подругу!
Розкажу анекдот.
В джунглях жив слон, і якось загнав скабку в ногу.
Повз нього пробігала миша, слон їй і каже:
"Якщо витягнеш скабку, можеш просити що хочеш".
Миша відповідає: "За одної умови. Я трахну тебе в зад".
Слон погодився, і миша витягла скабку. Миша каже:
"У нас була угода". А слон відповідає: "Добре".
Миша стрибає йому на спину. І береться за діло.
В цей час на дереві з'являється мавпа.
Дивиться, і бачить, що миша трахає слона.
Така картина викликає в неї огиду.
Від обурення вона хапає кокос з дерева і кидає в них.
Кокос б'є слона по голові, той реве,
а миша примовляє: "От так, дитинко! Отримуй!!"
Так-так!
Піду схожу в туалет.
Як мало тобі треба.
Можна розрахуватися за столик? - Так, звичайно.
Уходь звідси.
Ні.
Ліссо.
Я тебе люблю.
А ти думаєш, чому я на це пішла?
Спасибі, сонце.
Знаю-знаю. У мене серйозні проблеми з алкоголем.
Від віскі залишаються плями? - Навряд чи.
Все одно, вона мені перейшла у спадок. Від братів Брукс.
Може, приєднаєшся? Ми тут з приятелем по коледжу.
Запросто. Я тут все одно сама.
Мене звуть Брайс.
А я Кейті. - Привіт, Кейті.
Повернувся. Кейті, це Нік.
Привіт. - Привіт. Це твоє місце?
Ні, тепер твоє. Передай, будь ласка, куртку?
Побачимося. Я піду.
Все нормально? - Є деякі справи.
Не сумніваюся.
Виявилося, що наш приятель під серйозним підбором.
Залишиш чайові?
Завтра подзвоню. Було приємно познайомитися, Кейті.
Я дуже перепрошую.
Ніку, нема за що перепрошувати. Все нормально.
До побачення, Ніку. Зустрінемося.
Нас накололи. - І це ти мені говориш?
Вибач. Вибач. Я не хотів, щоб так сталося.
Я обіцяю. Обіцяю.
Ключ приніс?
А де він?
У Брайса.
Банкнота?
Та ні, ключ. Банкнота в мене.
Ні, в сумочці її нема.
Я її і не клала в сумочку. Вона у мене.
Що сталося?
Він просто вимкнувся на час після всього.
Після того, як ви...?
А потім? - А потім я почала свою промову.
Він просто як з ланцюга зірвався. Я намагалася дістатися до дверей...
Він з тобою нічого не зробив?
Він протяг мене по сходам, Ніку. - Я знаю. Пробач мені. Пробач.
Він просто закінчений алкаш.
У мене, напевно, зараз шикарний вигляд.
Ні, ти стійко переносиш неволю.
Так, де вона? Банкнота? Де?
Ти серйозно?
Міг би поцілувати мене, поки цим зайнятий.
Спасибі. Дуже мило вийшло.
Як настрій сьогодні? А ви...
Ви давно задумувалися про господа? Ви сідали і...
Я рада, що ти тут.
Я теж радий.
Але нам же не обов'язково тут стирчати.
Ні. - І що будемо робити?
Є дві ідеї.
Перша: ламаю ту ніжку, ти звільняєш руки і їдемо додому.
Добра ідея.
Ми отримаємо гроші?
Не знаю.
Він вже дві години нагорі вивчає твої документи.
Він знає, що вони фальшиві? - Ні ще.
Ти говорив про другу ідею?
Що вона сказала?
"У мене дядько - адвокат, мати вашу. Він вам влаштує веселе життя.
Він вам обом яйця відірве. Він..."
Чорт! Це кінець, Ніку. Її ніяк не вмовити?
Зараз пригадаю, що вона сказала.
"Ви обидва будете гнити в тюрмі все інше життя.
Станете мерами міста педиків".
Ти б для початку кришку підняв.
Боже мій, Ніку!
Чорт, яка паршива попалася дівка!
Вколюєш все своє життя, і за одну хрінову ніч...
Пишеш докторську дисертацію по середньо англійській мові. Середньо...
Середньо, мати його, англійській,
а потім через довбану малявку все до біса!
Я один раз закінчив! Навіть не пам'ятаю нічого!
Ну, не отримаєш ти ступінь. Що з того?
Та на хрін ступінь. Я не знайду роботи!
Мене навіть двірником не візьмуть. Можна йти працювати до тебе.
Я завжди хотів викладати. Я більше нічого і не вмію.
А тепер доведеться про це забути через довбану міс суку.
От я вляпався.
Ми вляпалися. - Чого?
Участь у злочині. Викрадення.
Вона і в цьому мене обвинувачує? - Нас, Брайсе! Нас!
От довбана суко! Суко!
Давай, підемо. - Почекай.
Ти все?
Я облажався. Вибач.
Вона ненормальна. - Я знаю.
З такими марно пробувати домовитися.
Чорт, так би її і вбив.
Вона в барі була одна? - Так, по-моєму.
Ніхто її, напевно, не знав. І ніхто не помітив, що ви пішли разом?
Бармен бачив, як вона мене цілувала.
А що? Що ти пропонуєш?
Тропіко, прийшов час вкласти свої банки...
Брайсе. - Слухай, ти ж там працюєш?
Виробнича цінність як у поганої порнушки.
Брайсе, бовдуре. - Що?
Навіщо ти подзвонив мені? - Навіщо я подзвонив тобі?
Саме так.
Мені потрібна була допомога, от і подзвонив.
Ти хитрий, чуваче. Який ти довбаний хитрун.
Та я не пробую хитрувати. - Розповідай давай.
Мені потрібна била порада!
Тоді припини дивитися на мене зверхньо!
Я знаю, чим ти займаєшся!
Тропіко і переробка! - Що?
Не треба шукати по всьому світу ідеальний подарунок.
Ручна робота в традиціях давніх...
Ти всю ніч робив із мене дурня.
Як тільки я увійшов в дім.
"Що ти пропонуєш, Ніку?" Як мило.
Якщо хочеш її вбити - так і кажи.
Тільки не треба зі мною в ігри грати.
Вбити її?
Ти ж для цього подзвонив, щоб я тебе підтримав. Це ж ясно.
Не ходи довкола. - Я? Вбити її?
Так, Брайсе.
Я не можу. - Не можеш?
Ні, ми не можемо. Повірити не можу, що ти таке пропонуєш.
Тобто насправді її вбити? Позбавити її життя?
Ні, у слова "вбити" є інше значення.
Що ти робиш? - Шукаю подушку.
Навіщо? - Тримай.
Іди, розважайся. - Я не для цього тобі подзвонив.
Відпускати ти її не хотів. Ти шукав інший вихід.
Який ще вихід, по-твоєму, я міг запропонувати?
Підсвідомо все одно ти думав про це!
Саме тому ти мені подзвонив!
Ми насправді можемо на це піти?
Іди сюди.
Сідай.
Чи можемо ми на це піти? Можемо.
Ніхто не підтвердить, що ти був з нею.
Я - єдиний свідок.
До того ж я - твоє алібі на весь вечір.
Ні, ні, ні. Я про те, що ми...
Насправді зможемо... Адже вона...
Вона - людина, я знаю, у котрої є своє життя.
А ми збираємося її обірвати.
Ти правий. Це досить огидно.
Але не забувай, що на кону три життя. Її і наші.
Я просто хочу прийняти правильне рішення.
Я теж.
Це питання моральності, але і практичності:
Найвиграшніший варіант для більшості людей.
Це складно. Врятуємо її, погубимо себе, чи навпаки.
Але задумайся: кого тут варто рятувати?
Хто створив цю проблему?
Комусь все одно буде погано, Брайсе. Питання тільки: кому?
У будь-якому разі,
вирішувати тобі. А я тебе підтримаю.
Добре.
Гаразд, я це зроблю. - Ні-ні-ні, я це зроблю.
Ти певен? - Тому ти і подзвонив.
Що це?
А на що схоже?
Це вона залишила?
Дивно, я пам'ятаю, як їй подобалося.
Верещала як скажена. Напевно, я все правильно робив.
Мені потрібен ключ, Брайсе.
Що? - Від наручників.
Повернуся через пару хвилин.
І що тепер?
Тепер ти помреш.
Господи Боже.
Вибач.
Тобі допомогти? - Ні, впораюся.
Чорт, я забув її сумочку.
Полежи тут. Я звільню тебе через пару секунд.
Я вже не знаю, чи варто все це робити.
Залишилося зовсім недовго. Побудь тут.
Будь ласка.
Ти що робиш?
Тобто?
Ти не поїдеш зі мною. - Поїду.
Ти тут не потрібен. Від тебе нема користі.
А що ти збираєшся зробити?
Відвезу у сміттєспалювач на заводі.
Думаєш, вийде? - До 9 ранку там нікого нема.
А її машина? - Що з нею?
Якщо дівку будуть шукати, поліція стане розшукувати машину.
Будуть задавати питання в "Ноктюрні".
Гаразд, я її пережену. - Тоді знадобляться ключі.
Вони у тебе?
Я не можу залишатися тут один!
Не можу тут знаходитися. Мені потрібно...
Треба щось з'їсти.
Гаразд.
Гаразд, підвезу тебе до кафе, а потім займуся дівкою.
А потім розберуся з машиною.
Добре? - Добре.
Чудово.
Тут хіба нема ніякого обмеження швидкості?
Що? - Та пісня ця.
Що з нею такого? - Вона ж про сперму.
Нічого такого.
Та ти послухай. "Освіти дорогу, що веде до кохання.
Цей світлячок, немов червононосий голованчик Рудольф,
котрий веде всіх інших голованчиків-сперматозоїдів".
Так воно і є.
Знаєш, не все у світі зациклено на траху.
Майже все.
Ні, не все. Все зациклено на грошах,
владі і, іноді, на злості.
Це з точки зору історії.
А з точки зору літератури, все зациклено на траху.
Твою мати!
Ніку, повертай. Ніку!
Чорт забери, Брайсе! Заспокойся, мати твою!
Чорт, Ніку. Ніку - Вгомонися.
Повертай.
Тихіше. Тихіше.
Тут машина їде. Звільніть дорогу. З дороги.
От так. Хай проїжджає!
Проїжджайте. Проїжджайте.
Тут допомога потрібна! - Повертайте там ліворуч.
Давай-давай-давай!
Ніку? Ніку, за нами хтось їде.
Продовжуй в тому ж стилі, Брайсе. Тобі личить параноя і п'яний вигляд.
Чорт, Ніку, по-моєму, це поліція! А якщо вони нас зупинять?
Що як вони полізуть в багажник? - Заткнися, мати твою!
Бачиш, ніяка це не поліція. - Ніку?
Час вийшов, вилупку!
Виходь! Виходь з машини!
Будь ласка! Будь ласка! Будь ласка!
Не бийте! Не бийте! Не бийте мене! Не бийте мене!
Сучий син!
Я вб'ю тебе, довбаний вилупок!
Ніку!
І що нам тепер робити?
Вони забрали машину. Вони знайдуть її.
Ліссо, Ліссо, Ліссо, Ліссо, Ліссо, Ліссо...
Ніку!
Ніку, що нам робити тепер? - Замовкни!
Ніку, вони повідомлять в поліцію.
Брайсе, вони угнали машину. Вони не стануть дзвонити в поліцію.
Вставай, Ніку.
Піднімайся.
Ніку, вставай.
Ніку.
А раптом... - Я розберуся. Іди додому.
Гаразд. - Іди додому.
Але... - Іди-іди...
Це Нік. Залиште повідомлення.
Я тут. Тут. Тут.
Алло? - У нас дещо твоє.
Точніше у нас дві твої речі.
І що мені треба зробити?
Досить вилуплятися на себе в дзеркало.
Ідеш?
Забавне в тебе ставлення до дам.
Коли я їду покататися, моя подруга сидить поряд на передньому сидінні.
Я думав, ми домовлялися на неділю.
Ну, так. Довелося перенести.
Я подумав, що тобі захочеться втекти.
Схоже, ти чогось задумав. Розповідай.
Де вона?
Не турбуйся. Газбульку ми їй не пропонували.
Сто п'ятдесят років тому
у нас в країні була забавна економічна система.
Йшла громадянська війна...
Так, я читав.
Але ще до цього мою пра-пра-пра-бабусю
виставили на аукціон.
Це був рекорд у Джорджії, 800 доларів.
З урахуванням інфляції, за нашими грошима її продали десь
за 10 штук з чимось.
Ти стільки просиш?
В цілому будеш мені винен 25.000 доларів.
Якщо почекаєш, я привезу 20 через три-чотири години.
Фредді тебе підкине.
А подружка твоя залишиться тут.
Поки будеш шукати гроші татуся.
Постривай-но.
Звідки ти узнав про батька?
Ей! Ей!
Твою мати! - Ніку.
Просто, розумієш...
Що ми вкрали?
Борошно.
Ми думали, що ти отримав гроші від батька.
Ну, типу, разом з будинком.
20 штук - це ж дріб'язок.
Тобто, ми не очікували, що все так закрутиться.
Так хто ви такі?
Я вчуся на фінансиста, нам всім треба платити за освіту.
Чуваче, він мій двоюрідний брат.
По шлюбу.
Ах ви вилупки! - Ей!
Відпусти мене! Та що з тобою відбувається?
Заспокойся!
Давай. Давайте уведемо його звідси. Пішли.
Що? Ніколи раніше друга не мав?
Тільки без образ, чуваче.
Чуваче, і пробач за машину.
Можеш, звичайно, в поліцію звернутися,
але тоді, сам розумієш, ми скажемо про тьолку в багажнику.
Ми постараємося повернути колеса.
Не скажете, котра година? - 7:30.
Через дві години треба бути у Чарлі.
А навіщо, Ніку?
Найвідстойніша ніч за все моє нікчемне життя.
Лісс! Почекай!
Вибач мене. Пробач, що змусив тебе через все це пройти.
Не вибачайся переді мною, Ніку. Не треба!
Від цього ця ситуація стає тільки гіршою.
У тебе були неприємності, і я вчинила так, як було треба.
Але ми все ще можемо мати з цього користь.
Ми все ще можемо отримати гроші.
Гроші, Ніку?
Брайс гадки не має, що ти жива.
І що? Просто наколоти його?
Просто взяти і от так ось його наколоти?
Все це затівалося не через гроші, Ніку.
А через те, що ти все своє життя не міг вилізти з цієї діри.
Чорт.
Ви разом?
Не певен.
Ніку! Господи, ти тут. - Брайсе.
Ти знайшов машину? - Ти що тут робиш?
Вмираю з голоду. Було відчинено тільки це кафе.
Я ж тобі сказав: іди додому. - Ну так, пам'ятаю, але...
Ніку, я не можу з цим змиритися. Мені жахливо і кепсько.
Знаєш, немов у грудях якийсь згусток, котрий ось-ось лусне.
Ти вбив її, Ніку.
Що ти сказав? - Ти її вбив. Задушив.
Тобто, вона була живою людиною. А тепер мертва.
Так, можна замовляти таксі?
Зрозумів? І я просто не можу з цим змиритися.
Я не можу тримати це в собі. Мені треба з ким-небудь поговорити.
Ну так, звичайно.
Пробач, Ніку. Але я йду у поліцію, заради себе. Не можу інакше.
Знаєш що, Брайсе?
Ти - закінчена сволота. Ти завжди був сволотою.
Навіть в коледжі. Саме тому ти мені ніколи не подобався.
Мене мучать докори сумління. Зовсім не обов'язково грубити.
Якого хріна? Це що таке, твою мати?
Ліссо, почекай. - Що?
Лісса? Господи, вона не...
Якого?
Що тут відбувається, мати вашу? - Познайомся, Брайсе, це Лісса.
Моя дівчина.
Була моєю дівчиною.
Що сталося? Я думав, вона... - Вона переспала з тобою,
щоб украсти ось це,
щоб врятувати моє життя. І якщо вона зараз мене кине,
я вже не зможу з нею помиритися, а мені це дуже треба.
Ти мені теж ніколи не подобався!
От це так.
Ну, так що? Їдемо чи ні?
Я думав, ти уходиш.
Я теж так думала.
А потім згадала, що в мене нема грошей.
Підемо пішки.
Куди?
Куди завгодно. Подалі звідси.
Ukгаіnіаn subtіtІеs: RuFіІms