Filmen tilegnes de mænd, der kæmpede -
- i slaget om Hürtgenskoven i efteråret 1944.
August 1944.
Man var ikke længere i tvivl om krigens udfald. Paris blev befriet.
Efter fire års kamp virkede sejren over Tyskland sikret.
Siden landgangen i Normandiet-
- havde man presset fjenden tilbage til deres eget hjemland.
Pariserne gav tropperne en jublende velkomst.
Man marcherede på Champs Élysées.
De troede, at Berlin var inden for rækkevidde-
- og at de ville komme hjem til jul.
Men da soldaterne gik mod den tyske grænse, begyndte håbet at blegne.
HÜRTGENSKOVEN, PÅ GRÆNSEN MELLEM BELGIEN OG TYSKLAND
Du klarer det!
- Det er min lykkedag. Jeg er heldig! - Ja, Bobby.
- Det her er da ingenting! - Barnemad.
- Jeg skal hjem. - Ja, det skal du.
- Det kan du bande på! - Jeg skal hjem.
- Hold ud, Bobby. Du klarer det. - Jeg klarer det.
- Du er hård som sten! - Sten...
- Højere. - Sten!
- Hvad er der med sten? - Hård!
Nemlig!
For helvede! Hold ud, Bobby!
- Tag fat! Hvem er hård som sten? - Jeg...
- Ja! Hvad er du hård som? - Sten.
- Sig det. - Hård som sten!
- Hold ud. - Det gør ondt.
- Der er en kilometer tilbage. - Det er for langt.
- Det går ikke. Jeg dør. - Du klarer det!
- Jeg... - Du klarer det!
Det kan du bande på!
Bobby... Jeg skal hvile mig lidt.
Er du okay, Bobby?
Bobby...? Stop!
Hold op! Bobby! Stop nu!
Velkommen tilbage, din djævel!
Lov, at du ikke løfter mig mere. Det gør ondt.
Løft mig ikke mere.
Hvis jeg går fra dig her, vil ingen finde dig.
- Så dør du her. - Sæt dig ned et øjeblik.
Jeg er døende...
Vi kan ikke sidde her. Jeg må bære dig herfra.
- Kom nu. - Nej! Stop!
Rolig.
Jeg rører dig ikke. Fald nu ned.
Jeg orker ikke mere...
Slap af.
Jeg orker ikke mere...
Du vil vel ikke gå?
Jeg har intet valg.
Okay.
David...?
Efterlad mig ikke her.
Du må ikke efterlade mig her. Efterlad mig ikke her!
David...!
Efterlad mig ikke her, David.
- Stop. - Efterlad mig ikke her.
Kør!
Tag fat i min hånd.
28. INFANTERIDIVISIONS FELTHOSPITAL
- Hvor er C-kompagniet? - Laver du sjov?
Tag det roligt. Hold ud.
- Chamberlain? - Tag fat der!
Kaptajn Pritchett leder efter jeres deling. Han er i hovedkvarteret.
Jeg skal derover, hvis du vil køre med.
Gode Gud...!
- Hvorfor lader de dem bare ligge? - De vil ikke spilde plads på de døde.
- Der er fyldt op i helvede. - Sludder. De stabler dem bare.
- Hvor mange? - Hundreder de seneste dage.
Hvordan kan de påstå, at de er menneskelige?
Ingen med højere grad end kaptajn kommer herud. De glor på kortene.
De aner ikke, hvad der foregår her.
Lort løber nedad.
Regimentet tørrer røven med bataljonen, som tørrer sig med os.
De vil sende os tilbage, til alle er døde.
Ikke mig.
KOMPAGNIETS KOMMANDOPOST
Menig Manning er her.
- Er du Manning? - Det tror jeg.
- Svar ordentligt. - Slap nu af!
Du behøver ikke lede efter din deling. De klarede den ikke.
Du var den eneste, der overlevede. Det er din lykkedag.
- Min lykkedag?! - Du er jo i live.
- Hvis du ikke... - Stop nu! Begge to!
Gå, Lukas.
- Han er din nye delingsfører. - Han er død inden en uge.
- Har du fornuften i behold? - Af og til.
- Hvad mener du? - Af og til har jeg den i behold.
- Er du på grænsen? - Hvad vil du? Kaptajn...
Det siges, at vi havde 70% døde og sårede i går.
Vi fik mange tæv og blev trukket tilbage.
- Hvad har det med mig at gøre? - Der kommer flere folk hertil...
Tillykke. Du er sergent nu.
- Jeg vil ikke. - Du vænner dig til det.
Jeg vil skide på, hvad du vil.
Jeg finder mig i dit sprog, fordi du har overlevet en hel uge.
- Men betvivl ikke mine ordrer. - Jeg er den forkerte mand.
Det er ikke min mening. Du har holdt dig i live i en uge.
Det klarede din deling ikke. Altså er du kvalificeret til jobbet.
- Det er en fejltagelse. - Jeg har hørt din mening.
Træd af.
Kaptajn...
- Jeg gjorde noget i skoven... - Sergent...! Træd af.
Jeg er psykologisk uegnet.
Jeg er helt skør... Jeg er et ondt menneske.
Hør her. For en uge siden havde jeg et kompagni med 200 mand.
Nu er der 50 tilbage.
Hvor meget eller lidt, du vil overleve, har ingen betydning nu.
Det vigtige er, at jo længere tid det her tager, desto flere vil dø.
Jeg bruger, hvem jeg vil, for at nå målene.
Dig iberegnet, sergent.
Jeg beklager, men jeg lader dig ikke slippe pga. Psykologi.
- Forstået? - Javel, sir.
KI. 14.00 møder du din nye gruppe. Så skal du være klar i hovedet.
- Javel, sir. - Godt. Forsvind så.
Kaptajn... Når jeg dummer mig, er det så Deres eller min skyld?
Må jeg gå med? Jeg hørte, at du blev forfremmet.
- Hvor har du hørt det? - Det er godt at have venner.
- Har du en smøg? - Ja.
Det er utroligt...
En hel deling dør, men en mand slipper helskindet fra det.
30 mand døde, og du fik ikke en skramme.
- Det er min lykkedag. - Ja...
- Det er en måde at se på det. - Men ikke den eneste, Talbot?
- Der er vel intet helligt ved dig? - Varme, tørre fødder.
Hvordan lykkedes det dig at komme væk? Kom du væk fra de andre?
For du vild?
- Fortæl, hvad der skete. - Sig, hvad du er ude på.
Din metode er ikke så vandtæt, som du tror.
Du holder lav profil, melder dig ikke frivilligt og holder dig på måtten.
Men du hjælper aldrig til.
- Jeg er et følsomt menneske. - En ting skal du være klar over.
Nu kan du ikke gå bagest. Manges liv afhænger af dig.
Hvis nogen af dem dør pga. Din fejhed-
- så giver jeg dig en kugle i kraniet.
Sandy!
Der er han jo!
- Hvor blev du af? - Jeg for vild.
- Jeg troede, du var stukket af. - Han er kun en dum Wisconsin-bonde.
- Er jeg i vanskeligheder? - Nej.
En fyr i en jeep sagde, jeg bare skulle følge vejen.
- Krigen er forbi inden jul. - Hvem har sagt det?
- Det siger man. - Tyskerne har oldinge og børn.
- Jeg vil gerne tro, at det er sandt. - Tror du på det?
Hvis I gør.
Hvad er det her?
Aner det ikke.
De kaldes dragetænder. De bruges til at stoppe vores kampvogne.
I står på Siegfriedlinjen.
Derovre er Tyskland. Husk det.
Nu går vi. I er med mig. Vi skal til fronten.
Hør her. Bag den bakke ligger frontlinjen.
Når I sidder i skytteværnene, er tyskerne mindre end 50 m væk.
Vi vil sidde langt fra hinanden.
Pga. Tågen kan I måske ikke se manden nærmest jer.
De kan høre, når vi kommer, og de ved, at I er nye.
Vi mistede over 100 mand i går.
De ved, at vi skal indsætte afløsere i dag.
De angriber ikke, fordi de er for få.
De ved, at I ikke ved noget, og det vil de udnytte.
De råber til jer på engelsk.
Det vigtigste er, at I er på stikkerne.
Nu er det alvor.
- Navn...? - Hvad? Warren.
- Efternavn. - Sanderson.
Sanderson, du går først. Hold dig bag mig.
- Okay. - Jeg henter jer en ad gangen.
Gå ingen steder. Hold dig meget tæt på mig.
Så går vi.
Hold hovedet nede!
Det tog sin tid, inden I kom.
- Noget at rapportere? - De forbandede kampvogne.
De har beskudt os fra højderne i en uge.
Flyvevåbenet kan ikke se dem, og artilleriet kan ikke ramme dem.
- Hvad med luftværnskanonerne? - Dem har vi på venstre side.
Den skide hær!
Jeg kommer tilbage i morgen tidlig.
- Er du bange? - Hvad?
- Er du bange? - Ja.
- Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre. - Skal jeg fortælle dig det?
Du er udkigspost. Du er ansvarlig for området her.
Du har et maskingevær som beskyttelse på højre flanke.
En geværskytte står på venstre flanke, måske 15 m væk.
Okay? Foran dig har du tyskerne.
De er tæt på. Måske 30 m væk.
Kaldet er "Hershey" og kodeordet er "æble".
Hvis du siger "Hershey" og ikke hører "æble", så skyder du.
Tøv ikke. Bare gør det. Ellers kommer du hjem i en kiste.
- Angriber tyskerne, så kast granaten. - Hvordan ved jeg, om de angriber?
Du hører skud og råb og folk, som løber imod dig.
Så ved du, at de angriber.
- Ryg bagest i værnet. - Jeg ryger ikke.
Har du stadig dine cigaretter? Du begynder nok snart.
- Hvad hedder du? - Warren.
Velkommen til Dødsfabrikken, Warren.
Du må gå forrest. Jeg ved, at det er første gang.
Du har set, hvordan jeg gør.
Vær på vagt. Vi er bag fjendens linjer.
Vi har ingen venner her. Vores job er at finde fjendens positioner.
- Slap af i aftrækkerfingeren. - Okay.
Det er din første store chance for at holde dig i live.
Kom så.
Rolig, Sandy...
Sæt farten ned.
Sandy!
- Hvad sker der? - Sandy smuttede fra mig.
- Hvad er der? - Vi har mistet Sanderson.
- Hvad gør vi? - Vi venter.
- Jeg håber, han går tilbage. - Han ved ikke, at han er alene.
Det ved han godt.
- Vi går tilbage. - Uden ham?
Vi kan ikke risikere hele gruppen.
- Hvad hedder du? - Doug Despin.
Nu er det anden gang, jeg beder dig holde kæft, Doug Despin. Er du med?
- Ja. - Godt. Så går vi.
Warren...!
God eftermiddag. Vi vil foretage et fremstød til.
Målet er at generobre byen Schmidt, 6 km mod øst.
Derfor må vi sikre overfarten over floden.
Vi nærmer os floden gennem denne del.
Roy, dine drenge skal erobre og holde Arbaley-broen.
- Javel, sir. - Ifølge G2 kommer I let dertil.
Vel fremme får I det svært.
Glemte G2 tyskernes kampvogne?
- Nej, artilleriet tager sig af dem. - Det har de sagt i en uge.
Nu har de ret. Nogen problemer?
- Og hvis kampvognene skyder på os? - Så tager vi os af det.
Sig til, hvis De ikke kan opfylde Deres pligt, kaptajn Pritchett.
Vi starter fra disse tre punkter. Jeg vil overraske dem.
Nu skal I udføre jeres opgave. I har kvajet jer nok.
Nogen spørgsmål?
- Nogen spørgsmål, kaptajn? - Nej, sir.
Tak. Ha" en god dag.
Vil du spise det der, Sandy?
Lad den stå!
Hvis du vil have mere, må du stå i kø.
- Spis din mad, Sanderson. - Jeg er ikke sulten.
- Det er uvæsentligt. - Jeg er ikke sulten.
Jeg fik varm mad for fem dage siden.
Derefter døde hele min deling.
Det er derfor, I er her: Det er jeres tur til at blive skudt.
Forstår I, hvordan det fungerer?
Når I indser det, forstår I måske, hvor vigtigt det er at få mad.
Gå ingen steder.
- Vi skal foretage et fremstød. - Har vi fået nogen ordrer?
- Det får vi snart. - Hvordan kan du vide, hvad vi skal?
Varm mad. Kaffe. Cigaretter. Vi skal foretage et fremstød.
Han er fuld af pis.
Tror I, at han er fuld af pis?
Han er fuld af pis!
- Hvornår er du begyndt at ryge? - Hvorfor det?
- Undskyld... - Hold kæft.
- Slap af, Baxter. - Er du begyndt at ryge, Warren?
Første dag. Jeg var iskold.
- Se lige her. - Hvad laver du, Lonnie?
Du kan lige vove at fise.
Kun røvhuller ryger.
En cigaret?
Problemet er, at de smager af lort.
Sanderson...
Da du var ude i skoven, og tyskerne kom... Hvordan var det?
Det var som...
...at drukne.
Ville De tale med mig? Løjtnant...?
Jeg vil vide, hvad der skete i går.
- Førstemanden kom vist fra dig. - Du er nybegynder.
Hvordan helvede kan du lade en ny rekrut gå forrest?
- Jeg har kun nye rekrutter. - Du skulle være gået forrest.
Sergent?
Jeg tænkte, at en af dem skulle have lidt erfaring.
Vås! Du ville redde dig selv. De kan ingenting.
- Og det kan du? - Nej, det kan jeg ikke.
I fire dage har jeg set lig blive båret ud af skoven.
Jeg skal lede en deling derind. Ingen fortæller noget.
Jeg går rundt og forsøger at ligne en løjtnant. Jeg kan ingenting.
Den eneste, der ved noget, er dig.
Er du nu med? Er det gået op for dig nu?
- Hvad vil du have? - Din hjælp.
Hvis jeg kan hjælpe dig uden at risikere mit liv, så tøver jeg ikke.
Du kan få min mening, men jeg tager ikke en kugle for nogen.
- Det duer ikke. - Det er alt, jeg kan tilbyde.
Du, Dave... Hvis du kommer i kamp, og indvoldene hænger ud af maven...
Tilkald redderne. Hvis jeg kan hjælpe dig uden at risikere mit liv...
...så vil jeg ikke tøve.
Hvad mener du?
- Om hvad? - Det fremstød, han nævnte.
- Tror du, han har ret? - Ja.
- Vi er jo lige kommet. - Ja.
Sandy...
Da vi var ude i skoven, ville Manning efterlade dig der.
Vi vil dø her.
Min Herre og frelser, Du er mit skjold...
Red mig fra mine fjender og fra uretfærdighed...
To minutter.
To minutter, og ingen dør.
To minutter. Ingen dør.
Sig det, Lonnie.
- Ingen dør. - Ingen dør.
Ingen dør.
Skyd!
Fortsæt fremad!
Spred jer!
- Sergent! - Fremad!
Fortsæt!
Spred jer! Løb ikke samlet!
Væk fra mig! Væk!
Væk! Væk!
Skyd!
Nej! Gå tilbage! Tilbage!
Tilbage! Løb!
Hold sammen.
Tilbage!
- Hvad? - Vi skal foretage et fremstød til.
Det må være din spøg!
Vi skal forsøge at tage broen og holde den.
Deres luftværnskanoner kan sagtens skyde os ned.
Der er en nordlig vej. En gruppe med flammekastere kan måske klare det.
- De vil skyde på os. - Og deres infanteristøtte?
Deres folk er 2 km bag åsen.
De får ingen nye soldater, så de satser på kanonerne.
- Nogle skal melde sig frivilligt. - Held og lykke!
Klarer du det, sender jeg dig hjem af psykologiske årsager.
Det er en aftale!
Hvis du smiler til mig en gang til, sparker jeg dine tænder ud.
Redder!
BROEN OVER FLODEN
Det er Pritchett. Vi har taget broen, men vi bliver bombarderet.
Skyd!
- Anmoder om at retirere. - Nej.
- Mine folk bliver slagtet! - Hold broen, kaptajn.
- Det er en ordre! - Jeg har allerede mistet 30 mand.
- Ingen diskussion! Hold broen! - Det er selvmord!
Løjtnant! Vi dør, hvis vi bliver her.
Af sted, løjtnant!
De ser ikke ud til at få støtte fra infanteriet.
De står med ryggen mod os.
Vi løber op ad den vej. Baxter og Sanderson brænder dem ud.
Okay?
Så går vi.
Skyd!
Boxcar 6, her er Boxcar 9.
Det er sergent Talbot. Løjtnant Lukas har mistet forstanden.
Du må tage ansvaret. Retirer til denne side af floden.
- Skal de forlade deres stillinger? - Ellers er I døde om ti minutter!
Skyd!
Baxter!
- Aldrig i livet...! - Baxter!
Nej! Aldrig i livet! Aldrig i livet!
- Nej! - Kom op, Baxter!
Bliv, hvor I er! Hold jeres positioner!
Baxter!
Din djævel!
Nej! Nej!
Hvad helvede laver du?
For satan da!
Warren! Gå derop nu!
- Kom så! - Ja!
Han klarede det.
For fanden da.
Løjtnant...!
Kampvogn!
I dækning! Tilbage til skoven!
Det er ikke overstået, før vi er kommet væk.
Løb!
Lonnie! Lonnie!
Kom nu, Lonnie! Stands ikke.
Kom nu, Lonnie! Bliv ved med at løbe!
- Kom nu! - Han er død!
Løb!
- Hvordan går det, Roy? - Jeg kan blive her.
- Du har brug for hvile. - Alle her har brug for hvile.
Der er intet at diskutere, kaptajn. Du er såret og skal hvile dig.
- Et frisk syn kan være gavnligt. - Kender jeg dig?
Kaptajn Zanuck, gå hen og hils på mændene.
- Jeg burde give ham gode råd. - Nej.
- Vi begår ikke samme fejl igen. - Hvilken fejl?
Det burde du vide.
Chauffør! Denne mand skal til en læge.
- Det var hårdt. - Ja.
- Hvor er din gruppe? - Derovre.
- Var det dét værd? - Hvilket?
At blive hjemsendt.
- Jeg ved ikke, hvad du taler om. - Du er en skiderik, Manning.
- Ja, Talbot. Det er jeg. - Kom du kun tilbage med en?
- Du var der ikke. - Det var mit held.
Jeg har holdt øje med dig, Manning.
Du lavede en aftale med Pritchett.
- Du vil bare redde dit eget skind. - Det er sandt.
Synd, at han ikke er her og kan indfri sit løfte.
- Hvad mener du? - Han blev såret og sendt herfra.
Liver er surt, ikke?
- Hvor er løjtnant Lukas? - Det er der ingen, der ved.
- Er det der ham? - Ja, sir.
Hvad er status for din deling, løjtnant?
Uanset hvad dit problem er, må du tage dig sammen!
Tag dig sammen, løjtnant!
Få ham væk herfra!
For helvede!
Du ville kende status for hans deling...
Et øjeblik! Du er tæt på at blive stillet for en krigsret!
- Så kommer jeg væk herfra, ikke? - Det hedder vist Manning?
Rapporter til min kommandopost omgående.
- Sergent David Manning. - Har du en mappe om alle?
Ikke i øjeblikket. Kun om dig.
"Manning har en god forståelse for slagmarken."
"Hans evne til at reagere på situationer er bedre end de andres."
"Han har manglende respekt for autoriter."
"Han bør blive delingsfører, hvis muligheden opstår."
"Kaptajn Roy Pritchett."
Hvis jeg ikke tager fejl, er muligheden kommet.
- Hvornår skrev han det? - Den dag, du blev sergent.
- Jeg er uerfaren, sir. - Jeg ved, hvad du er, Manning.
- Og jeg ved, hvilke evner du har. - Jeg var menig for tre dage siden.
Det her er ingen diskussion, løjtnant.
Du har intet valg, og som det ser ud nu, har jeg heller ikke.
Vi skal lave et fremstød kl. 08.00. Saml dine folk, løjtnant.
Jeg har intet tilbage.
Grav lidt dybere.
- Vi vil tale med dig. - Din skiderik.
Jeg vil vide, hvad der skete, Manning.
Stop!
- Du henrettede Baxter! - Ja! Du havde gjort det samme!
Læg dit våben, Talbot.
Vi skal alligevel dø. Regimentet foretager et fremstød i morgen.
Vi skal tage Schmidt uanset prisen.
For fanden da!
Vi har to muligheder.
At blive slagtet i morgen eller smadre kampvognene i aften.
- De vil aldrig gå med til det. - Vi gør det på egen hånd.
Vi lister forbi alle. De tror, vi er ude på patrulje.
I går ville du hjemsendes.
Nu vil du angribe de tyske kampvogne i smug.
Spørgsmålet er: "Hvordan holder vi os i live?"
Hvad I mener om mig, er ligegyldigt.
- Hvordan ser din plan ud, Manning? - Tager du det her alvorligt?
- Måske. - Han skød Baxter i ryggen.
Han havde intet valg.
Hvis han ikke havde skudt Baxter, ville vi alle være løbet.
Jeg tager med dig.
- Jeg ved ikke... - Hvis nogen kan, er det ham.
Jeg synes ikke om oddsene, men det bliver endnu værre ved daggry.
- Manning? - Ja?
- Ingen dør. - Ingen dør.
Lad os få det overstået.
Jeg går over minefeltet og skærer pigtråden over.
Vi skal slå til mod kampvognene ved daggry.
Ingen vej tilbage.
Nu går vi.
Okay...
Jeg tager lastbilen. Dæk mig.
Skyd!
Manning!
Nej!
Chamberlain!
Kom nu...!
Jeg klarer det ikke. Jeg mister for meget blod.
Du er en idiot.
- Du vil stå i gæld til mig. - Glem det!
- Det er mindre end en mil tilbage. - Det er for langt.
- Hvad er det, der er så sjovt? - Dig.
- Hvad? - Glem det.
Jeg skal nok få dig hjem, Dave.
Du kommer hjem.
Efter tre måneders kraftig kamp erobrede de allierede Hürtgenskoven.
Over 24.000 soldater blev dræbt og såret.
Ardenneroffensiven begyndte nogle dage senere.
Derfor er kampen om Hürtgenskoven næsten blevet glemt.