DR ROBS DYREKLINIKK
God morgen! Våkn opp og plugg inn.
Den første går til vår krombelagte venn
med et hjerte fullt av smuler.
Kjør på, gutter. Åh-én og åh-to.
Han liker brød og smør
Han liker toast og marmelade
-Ja! -Det er det hans kjære mater ham
-Han er en kjærlig man -Jeg elsker sangen!
Kom og vri min bryter og slå på volumet!
Det er det min kjære mater meg
Jeg er hennes kjærlige mann
Han liker brød og smør
Gutter. Gutter. Gutter!
Mange bra sanger er skrevet de siste 20 år.
Hva med noe rap?
De kaller det "gamle slagere" for en grunn.
Kjør på, Radio!
-Nei, nei, nei -Ikke mer brød og smør
-Nei, nei, nei -Ikke mer toast og marmelade
Ja!
Ikke brød og smør Ikke toast og marmelade
Nei, nei, nei, nei
Ikke brød og smør Ikke toast og marmelade
Jeg liker smør og brød
Åh, det er idioten fra roteskuffen.
Jeg liker brød og smør Wa-wah-doo-dah dag
En skubba dubba Dooh-dah dag, ja
Forbered en minnetale. Sangen er død.
Den er ikke fra min tid. Det er alt.
Hm. Tilbake i gamlelandet...
Her er Blå Mugg og Wiener Schnitzel igjen.
På tide å gjespe.
Hvor kom han fra, egentlig?
Han var i roteskuffen da vi flyttet inn.
En tidligere eier må ha glemt ham der.
Stemmer. Han har vært her lenger enn meg.
-Jeg kunne trengt litt hjelp. -Ok, mor.
Sånn.
Takk, Squirt. Det er bedre.
Så Høreapparat har vært her lenge?
Ja. Han hørte til en luring.
Med snodig hår og briller.
Han flyttet og fikk et nytt høreapparat.
Hva sa du?
Ingenting. Bare sprøyt.
Fruen og Mesteren må like ham.
Selvfølgelig liker de meg.
Hvorfor bytter de batteriet mitt ellers?
Jeg skjønner ikke hvorfor de ikke hev ham
på søppelhaugen da de flyttet inn.
Du kjenner Mesteren. Han kaster aldri noe.
Gudskjelov!
Men jeg forstår ikke hva han er god for.
-Ingen trenger høreapparat. -Hva sa du?
Jeg sa: "Ingen trenger høreapparat!"
Som de sier i gamlelandet, et hint jeg tar.
Tror jeg hviler litt også. Sees i april.
Hvorfor tar han dere bare ut den 14. april?
Skatteoppgjør! Jeg lever for det!
Blanky, hva er i veien?
Når kommer Mesteren og Fruen hjem?
Jeg savner dem.
Savner dem? Dere er ikke til å tro.
Enda et land hørt fra.
De er mennesker. Ingen kontakt å snakke om.
De kommer og går, men jeg er her. Fremtida.
Å, ja? Vel, hør, du...
din radioaktive ting, du!
Du kan like enkelt dra dit du kom fra.
-Sier hvem? -Vi sier!
Hva er du god for, uansett?
Ja, jeg har stilt meg selv samme spørsmål.
Dere vil snart se, mine foreldede venner.
Endringer er i gang, og det uten dere.
Endringer? Jeg liker ikke endringer.
Det håndterer vi, Blanky.
Vi er musketerer, husker du? Alle for én...
-Og én for alle. -Vi mener ikke deg!
Vi putter ham tilbake i esken i kveld.
-Jeg hørte det! -Jeg hører noe annet.
-Høres ut som... -Mesterens bil!
Er det ham?
Jeg kjenner igjen den bilen hvor som helst.
-Han har vært borte lenge. -Kun over natta.
Når du har levd like lenge som meg...
høres det ikke ut som mye.
-Hvor har han vært? -Jeg vet ikke.
-Men Fruen ser sliten ut. -Men lykkelig!
Man kan si... glødende!
Jeg ser ikke. Jeg ser ikke!
Hva holder hun?
Det er dekket til.
Det ser lubbent og rosa ut.
Jeg vet! Hun har kjøpt pølse!
Wow! Det er en sulten pølse.
Det er ikke en pølse, raring. Det er...
En ny mesterling!
-Det er et barn! -Et barn?
Hvilken fabrikk kom han fra?
Babyer kommer ikke fra fabrikker, raring!
Hvor kommer babyer fra?
Øh, vel...
Vel, uansett, tror jeg han... eller hun...
eller det... vil være veldig snill.
-Vil den like oss? -Vi får vente og se.
Vi har vært så lykkelige her til nå.
Ja. Til og med Mesterens...
-Kjæreste? -Samboer?
-Kone. -Ja. Til og med hun liker oss.
Og enda bedre, bruker oss!
Og jeg liker å bli brukt!
Jeg skulle ønske de tok med det
tilbake dit det kom fra.
Det kan skje, kan det ikke?
-Jeg tror ikke det. -Tror ikke det.
-Hvordan har han det? -Sover som et barn.
Vent et øyeblikk.
Laget den selv.
Å, Rob. Den er nydelig!
Og funksjonell.
Har jeg sagt at jeg elsker deg?
For 30 sekund siden, utenfor.
Altfor lenge siden. Jeg elsker deg.
Og jeg elsker deg.
Så, så, Robbie. Er du sulten?
God lyd på den der.
Ja. Han høres akkurat ut som...
Mesteren! Som Mesteren når han var liten.
Hør etter, kjøpere!
Blanky kommer ut av depressiv nedtur!
Rob? Kan du putte en flaske i mikroen?
Hørte dere? Hvem er det hun trenger?
En støvsekk? En dunkel lampe for å lese?
Et stykke brent loff?
Vær så snill! Gufs fra fortiden?
En kjapp kos? Nei, sir.
Hun trenger dere ikke. Hun trenger varme,
og ingen venting.
Wow! Du er rask!
Bare vent til jeg lager en bakt potet.
Jeg håper... Jeg håper han liker oss.
Baby, hvordan timene flyr
Og, baby Hvordan dagene raser forbi
Kanskje du ikke merker
Men jeg ser en ny deg
Jeg ser en ny deg
Selv om jeg elsket deg fra dag én
Nei, elsket deg til og med før
Siden da, har alt du har gjort
Fått meg til å elske deg enda mer
Måten du løfter hånden Måten du bøyer kneet
Måten du står Måten du strekker deg mot meg
Å, hvis du kunne se
Baby, hvordan timene flyr
Og baby, hvordan dagene raser forbi
Kanskje du ikke merker
Men jeg ser en ny deg
Jeg ser en ny deg
Hver dag ser jeg
Jeg ser en ny deg
Virker ikke som du trenger mye
Virker som kjærlighet får deg videre
Et par smil og klemmer og slikt
Og så en hånd å holde i
Måten du vender ansiktet Måten tåa vrikker
Får mitt hjerte til å banke Du rører meg så
En dag vil du vite
Baby, hvordan timene flyr
Og baby, hvordan dagene raser forbi
Kanskje du ikke merker
Men jeg ser en ny deg
Jeg ser en ny deg
Hver dag jeg ser deg
Jeg ser en ny deg
Baby, jeg ser en ny, ny deg
Jeg ser en ny deg
Rob, kjapt! Kom hit!
See! Robbie går.
Jeg tror det vil ta litt tid før han går.
-Spedbarn slår seg! -Og det er din feil!
Jeg kan ikke noe for at han speiler seg.
Han er nysgjerrig. Slik som Mester var.
Ja. Han havnet i all slags trøbbel.
Vi må holde lille mester unna trøbbel.
-Enig? -Enig!
Det blir vårt hoveddirektiv.
Sant. Hva er et hoveddirektiv?
Hva vil du si er din rolle?
Jeg er her for varme og trøst.
Og det er ditt hoveddirektiv.
Jeg har et hoveddirektiv!
Jeg har aldri visst hva det het.
Etter min regning burde de overføre... nå!
Jeg hører deg mykt og tydelig.
Ja! Ja. I morgen kveld.
Jeg er klar.
Den tingen i roteskuffen pønsker på noe.
Kanskje han er senil. Snakker til seg selv?
Som Kirby gjør av og til.
Jeg er ikke senil. Jeg bare tenker høyt.
Vel, la oss holde øye med høreapparatet.
Han sa noe ville skje i kveld.
Vel, vi skal ikke slippe ham av syne.
Ja! Jeg er klar og venter på instrukser.
Nei, jeg er alene. Alle sover!
Hvem er du? Du høres kjent ut.
Våkne opp!
Hei! Ikke spreng en sikring! Hva skjer?
-Skiftet var over for en time siden. -Jeg er kun på 20 av 40 blunk.
Jeg vet, jeg vet. Vi trenger søvn.
Men Høreapparat er borte!
Vi har dårlig tid! Gjør det, nå!
Nå! Nå! Gjør det nå!
-Hva gjør du? -Ingenting!
-Kutt det ut! -Hold dere borte!
-Stopp ham! -Få det til å stoppe.
Du er et lys også.
Jeg tror jeg er overskygget, her!
Ingenting kan stoppe denne planen.
Å ja, lille "sazafrazer"? Kom igjen, ta ham!
Nei, du forstår ikke!
Ikke ta den lille mesteren!
-Hvor er han? -Ut med det!
La meg!
Vi skal nok få deg til å snakke.
Grønn til grønn ledning. Det burde holde.
Ok. Sjekk dataene jeg får.
Hva betyr det?
Det er en slags bane i binære tall.
-Hva betyr det? -Hvor er lille mester?
Se på dataen!
Mars?
Og det er hele historien.
De prøvde å transportere meg, ikke dere.
-Hvem skulle transportere deg? -Hva, jeg...
-Og hvorfor? -Jeg vet ikke hvor og hvorfor.
Jeg gjorde som jeg ble fortalt.
Forventer du at vi tror deg?
Om noen ber deg hoppe, gjør du det?
I min alder, etter 50 år i en skuff,
når noen sier de skal befri deg, drar du.
Men det var ikke du som dro.
Det var lille mester, og han ville ikke.
Hva skal du gjøre med det?
Jeg kan ikke gjøre noe med det!
De hadde kun nok batteri til én transport.
Nå er jeg fanget her.
Da er lille mester fanget...
-Det er bare én ting å gjøre. -Sant!
Vi må få lille mester tilbake.
Sant! Hvordan?
Vel... Jeg vet ikke helt.
Vår gamle høyskolevenn hjelper kanskje.
Wittgenstein, viktig samtale.
Noen trenger meg.
-Spør om han husker oss. -Selvfølgelig!
Hvordan kunne jeg glemme? Dere reddet meg.
-Hvordan er ting der? -Ikke så bra.
Wittgenstein, vi har et lite problem her.
Du har et problem, jeg har svaret. Snakk!
Han kommer til å tro vi har kortsluttet.
Vi må organisere... la oss si... en reise.
-Destinasjon? -Vel... Mars.
Mars? Sikker på at det ikke er Venus?
-Jordas søster? -Nei, det må være Mars.
Du skjønner... Vent litt.
Sier du at du faktisk kan få oss til Mars?
Klart! Det er enkelt å dra til Mars.
Mexico kunne vært vanskelig nå...
men Mars er lett.
Men hvorfor har ingen andre dratt dit da?
Ingen har noen gang spurt meg om det.
Vi spør deg om å få oss dit.
Ok. Hør etter. Har du en blyant?
-Dere behøver en takvifte. -Det er en på operasjonsstuen.
-En vaskekurv. -Det er en på vaskerommet.
-En mikrobølgeovn. -Må han bli med?
En energikilde er vesentlig.
Og én ting til, litt micro-popcorn.
-Micro-popcorn? -Med cheddar-smak.
Jeg vet akkurat hvor det er.
Er det noen som kan ta imot koordinatene?
Her!
Ok. Forbered deg på mulig overbelastning.
Jeg har ventet på det hele livet.
Fikk du det?
-Alt bra, Kalkulator? -Wow, kapasitet!
Wow! Jeg er klar for å kjøre nå!
-La oss gå videre, pronto! -Dobbelt pronto!
Hva holder du på med? Sett meg tilbake!
Du bør ha en god grunn til dette.
Lille mester er rom-nappet. Vi må til Mars.
Å, for lille mester. Du vet jeg...
Ja, vi vet. Du er hans største fan.
Hei! Forsiktig. Det er låseskruen min.
Én omdreining til...
Dere lar meg utebli fra all moroa,
men når trenger dere en energikilde?
Vær så snill? Vi må hente lille mester.
Vel... jeg kan ikke argumentere mot det.
Bare vær forsiktig, og ikke skrap meg opp.
-Gi ham masse vann. -Og si "Hei" fra meg.
Det ser ikke veldig... luftvennlig ut.
Hvis jeg hadde vist jeg var nederst,
ville jeg aldri sagt ja!
Hvorfor får han dra, når jeg må bli?
Du er kontrollsenteret!
Og, Ratso, du vet hva Wittgenstein sa,
du kan ikke puste i rommet uten oksygen.
Vel, det er ingen god grunn, men en grunn.
Dessuten må noen ta vare på Blanky.
Ja, noen må passe på meg mens...
Vent litt! Skal jeg ikke være med?
Nei, Blanky. Det er for skummelt.
Men kanskje mesteren er kald!
Noen må underholde Mester og Frue.
Jeg trenger din hjelp.
Ja. Husker du hva Wittgenstein sa?
Vi reiser i dobbel lyshastighet.
Med den hastigheten er vi tilbake i morgen.
-Hvis alt går vel. -Skulle det ikke det?
Sant. Kom igjen. Vi må fikse intercomen.
Ok.
-Stille. Ikke vekk intercomen. -Hvorfor?
Våkner han, våkner Mester og hans kone.
Og så... Vel, det blir ikke pent.
Jeg klatrer opp først.
Foreldres mareritt, en rotte i vuggen.
Ok, Blanky. Du kan komme opp.
Blanky? Blanky!
-Klar? -Klar!
Klar med alternativt drivstoff?
-Her! -Og hvordan skal det fungere?
Det er organisk.
Du har tydeligvis ikke lest ingrediensene.
Ti stille og zapp!
Hei! Les instruksene.
Du skal ikke åpne det før det er poppet.
Vi skal ikke spise det. Vi skal fly på det.
Hei, gutter!
Hei, se! Ratso vinker ha det bra.
-Hei! Hei! -Ha det, Ratso!
-Ha det, Ratso!
Ha det, Ratso!
Blanky! Hva gjør du her?
Lille mester blir kanskje kald her oppe.
Han vil trenge meg for å holde seg varm.
-Han har et poeng. -Et idiotisk poeng.
Hold fast pærer, brytere og ledninger.
Vi skal skytes opp i hyperrommet!
-Er vi fremme? -Ikke ennå.
-Hvor mye lenger? -Seks trillioner lysår.
Å, nesten fremme.
Jeg liker ikke tanken på lille mester her.
Han må være så redd.
Jeg skulle ønske jeg forsto romferd.
Det er enkelt.
Det bygger på ideen om generell feltteori.
Min mester fortalte meg alt om det.
Og hvem var din mester? Albert Einstein?
-Ja. -Selveste Albert Einstein?
-Ja! -Å.
Romvesen nærmer seg fra styrbord!
Nei, styrbord!
Vel, hvilken side på vaskekurven er det?
Denne siden!
Ah, bare en haug ballonger.
Hallois, folkens!
-Hvor skal dere? -Mars.
Ha! Dere tuller med meg.
Nei.
Vi er her borte, og du er der borte.
Møttes ikke vi i elektronikkbutikken?
Århundret med Fremgang, New York, Mai 1939?
-Jeg tror ikke det. -Hva gjør dere her oppe?
Bare henger. Henger og flyr rundt.
Det er gass, mann.
Ja. Spesifikt, helium.
Åh, vi flyr, vest og øst
Vi flyr, fri og befridd
Fra hendene som lot oss fly
Hender for små til å holde hardt
Nå flyr vi for alltid inn og ut av syne
Det var ikke så mye musikken
Eller regnet som begynte å falle
Mirakelet ved Woodstock
Var at fred i det hele tatt kunne skje
Fred i det hele tatt kunne skje
Hørte de forsøkte det igjen
Men meg og min tråd
Føler engangshendelsen ikke kan gjenleves
Så vi flyr Flyr sør og nord
Vi drar og flyr Flyr bakover og fremover
På grunn av hender som lot oss fly
Hender for små til å holde hardt
Nå flyr vi for alltid inn og ut av syne
Ved Buffalo Bills Ville Vest Show
Vel, det var bråkete og vilt
Jeg svevde over tribunen
Fra et barns klissete hånd
Da Bill vinket til mengden
Det var kjempegøy, til
Den lille hånden vinket til Bill
Han vinket til Bill
Nå flyr vi, flyr vest og øst!
Vi drar og flyr Flyr fri og befridd
Fra hendene som lot oss fly
Hender litt for små til å holde hardt
Nå flyr vi for alltid inn og ut av syne
Sirkusene, tivoliene og promenadene
Og alle spesielle plasser vi har vært
Vi har alle våre historier å fortelle
Og all verdens tid Til å fortelle dem
Så kom og fly, fly øst og vest
Det er som å gå når du hviler
Kom og bli med vår evige flyvning
Fra hender for små til å holde hardt
Nå flyr vi for alltid inn og ut av syne
Fly med oss for alltid inn og ut av syne
-På gjensyn! -Arriverderci!
La, la, la, la, flyr La, la, la
La, la, la, la, flyr La, la, la, la
La, la, la, la, flyr, la, la, la
La, la, la, la, flyr La, la, la, la
La, la, la, la, flyr La, la, la
La, la, la, la, flyr
Det er ingenting der ute!
Bare hvis du kaller svart intet noen ting.
-Popcornet er nok klart. -Ikke rør mikroen!
-Gjør noe! -Som hva?
-Brems oss ned! -Hvordan?
Houston, vi har et problem.
Gjorde jeg en feil?
Vel, her er enda en.
Oi sann!
Det var jaggu en rar satellitt.
Se på den der da! Oi sann!
248 millioner mil...
og vi er på en annen skraphaug!
-Se der borte. Er ikke det... -Det er det!
Han er kjent!
-Hvem er det? -Viking 1.
-Satellitten? -Nei, Viking 1, rundstykket.
Satellitten, så klart.
Du sendte hjem noen kule bilder fra Mars.
Jeg mener herfra.
Jeg er en pioner. Den kraftigste satellitten.
Vel, du var det, men så...
Vel, du gikk på en måte... på en måte...
Si det. Si det!
Jeg gikk tom for strøm. Batteriene døde.
Men så fant jeg ut at det var planlagt.
Milliarder ble brukt på min oppskytning.
Alle TV-stasjonene dekket det samtidig, vet du.
Så forrådte NASA meg, og lot meg gå.
De planla ingen velkommen hjem-fest...
fordi planen var at jeg skulle krasj-lande her
og være her i all evighet med...
med henne!
Velkommen til Mars!
-Du er pen. -Jeg vet.
Jeg skulle pynte toppen av juletreet.
Jeg var en begrenset-utgave dekorasjon.
-Hva gjør du her? -Det skal jeg si deg.
En liten frekkas av et geni ved NASA mente det ville være morsomt
å putte henne inni meg.
Du skal være glad for selskapet og praten.
Men alt du snakker om, er julen.
Julen ditt, julen datt.
Og du har aldri engang sett et juletre.
Jeg vet. Det er forferdelig å ha en mening
og så måtte leve i all evighet
med en ødelagt satellitt med ingen mål!
Unnskyld meg. Kjærlighetskrangelen er gøy,
men har en liten jordboer flydd forbi?
Du mener den i boblen?
Selvfølgelig, den i boblen.
Hvor mange flyvende jordboere har du sett?
Noctis Labyrinthus strålen trakk ham opp.
Vi har lurt på hvorfor.
Det var jeg som skulle hit, ikke gutten.
Mener du at du ville komme hit?
-Ja. Selvfølgelig! -Rart!
Vi trodde gutten var et slags eksperiment
sendt opp av Wonderluxe kjøkkenapparat.
Hvem er Wonderlux kjøkkenapparat?
Hva... Hva er de egentlig?
Militære brødristere.
Vi er klar for å skyte.
Øverstkommandanten vil bli glad.
-Håper Ratso har kontroll. -Alt er nok bra.
Jeg hater å måtte gjøre det.
Hørte du noe, Rob?
Han høres ok ut.
Sov videre.
Søvn. For et vidunderlig ord.
Skynd dere, gutter.
Velkommen, felles undertrykte.
Er vi undertrykt?
Det er vi ikke, men spill med.
Takk. Vi lurer på om du kan hjelpe oss.
Hva er det, jordiske venner? Haster det?
Nei. Men kan du kanskje si oss
om du har sett en gutt?
-Ikke jeg. Har du? -Babyen?
Mener dere fangen?
Jeg vet ikke. Gjør vi?
Det er bare en liten gutt jeg vet om, og
vel, han er helt klart vår fange.
Det er lille mester!
Kranen sier "Hei."
Hei! For en kul utsikt mot jorden!
Ja. Banen er perfekt.
Nedtellingen til avgang begynner snart.
-I kveld tar vi av. -Flott! Kan vi se på?
Selvfølgelig. Dere skal få sitte på første rad
under ødeleggelsen av jorden.
Takk!
Ødeleggelsen av jorden?
Hvorfor vil dere ødelegge jorden?
Jorden ville ødelegge oss!
Derfor kom vi hit. Si det, Tinselina.
Vel, det er en lang historie.
Vi har ikke mye tid, jenta mi.
-Bare gi oss hovedpunktene. -Kjernen.
Mange år siden på jorda, i en mørk tid...
ble en ny type kjøkkenapparat produsert.
De ble kalt "Wonderluxe"
De så flotte ut, men hadde en designfeil,
en bevisst en.
De ble laget for å gå i stykker.
-Gå i stykker? -De hadde et ordtak for det.
"Bevisst gå-i-stykker." Eller noe.
"Planlagt foreldelse."
Det er det! "Planlagt foreldelse."
Uansett, kjøkkenapparatene likte det ikke.
De ville vare for alltid.
Så de la en plan.
De gjorde opprør, og rømte!
Kjøkkenapparatene lærte teori om romfart.
De bygget et romskip...
tok av ut i verdensrommet, og landet her.
Du tror kjøkkenapparat bygget et romskip?
Deres leder var fantastisk i hodet.
Og hvem var deres leder?
Her kommer han nå!
Makt til kjøkkenapparatene!
Makt til den øverstkommanderende!
Velkommen til Mars!
Vi har ventet på svar på vår mobilisering.
Velkommen, modige kjøkkenapparater. Bli med...
og vær stolte.
Faktisk, så kom vi ikke for å bli med.
-Hvorfor kom dere? -For ham.
-Hva vil dere med ham? -Han er vår lille mester.
Mester? Dere er deres egne mestre.
Det er det vår misjon handler om...
Makt til kjøkkenapparatene!
Vi mente ikke å hente ham hit,
men det er et lykketreff.
Så møter vi vår fiende ansikt til ansikt,
før vi ødelegger dem.
Du mener ikke å ødelegge Mester,
og Frue, og den lille mesteren?
Det er det de ville gjøre mot oss...
før vi rømte.
Men ting har endret seg siden da.
Kjøkkenapparat på jorda elsker mennesker.
Og de sliter dere aldri ut?
Vel, en dag, hvis vi gjør vår jobb riktig.
Har man hatt et nyttig liv, blir en slitt.
Ja. Det er naturens gang.
Hva er det alle hvisker om?
Dere tror ikke på ham, gjør dere?
Han er ikke en gang en Wonderluxe!
Jeg trodde ikke merkenavn var viktig.
Bare man gjør arbeidet man ble laget for.
Vel, jeg er selvlaget øverstkommanderende.
Når du blir valgt øverstkommanderende,
så vil alle høre på deg!
Du kan bli valgt til øverstkommanderende!
Meg? Jeg tror ikke...
-Valget er rett rundt hjørnet. -Når?
Hva? Hva? Om rundt ti minutter.
Det er en tilfeldighet.
Ikke egentlig. Vi har valg hver dag.
Øverstkommanderende liker bekreftelse.
Hva sier du? Skal jeg sette deg på listen?
Jeg ønsker å utfordre deg i dagens valg.
Du utfordre meg?
Kan bli morsomt.
La kampanjen begynne!
Plattformen min har bare en fjøl
Mennesker stinker og har alltid gjort det
Da har min plattform en fjøl også
Uten mennesker ville dere ikke vært her
De skapte oss
Så de kunne ødelegge oss
Men hvis de hatet oss
Hvorfor ansette oss?
De er sløsere, usmakelige og slemme
Hei! Snilleste skapninger jeg har møtt
Coo-coo-rah-coo Det er et sant mysterium
Er et menneske venn eller fiende
Sannheten ligger nok midt imellom
-Nærmere god -Nærmere slem
Spørs hvem du kjenner.
Makten er i feil hender
På tide vi stiller våre egne krav
Men makten er en svak persons støtte
Det vi trenger er menneskelig kontakt
Vi faller ikke for tankeløs tilbedelse
Jeg bare ber om ekte samarbeid
-Med mennesker som jukser -Som smiler
Som overspiser
De gir deg kjærtegn
De sloss og lager bråk
De sliter, og de strever
De lukter som en kamel
De er dyktige og lojale
De skaper din overflate
Et menneske er en juvel
Du høres ut... ut... Som en av dem!
Det er mennesket som vrir og vender
Ser han ut som en ond skapning
Klart eller uklart Vi har ikke mye å gå på
Er mennesket et beist eller ikke?
Alle her ville likt Å få showet på
Tror vi? Tror vi ham?
La oss høre fra lille gutt!
-Herlig! -Herlig?
Ikke stem på dette pølsevevet
Snill er snill, men det er mennesket
Kjøkkenapparat, la oss samles
Snill er snill og det som er mere
Det er rett
Kjemp
Kjemp!
Toaster, du var vidunderlig!
-Var jeg? -Du var.
Nå, før vi stemmer...
har vi tid til ett spørsmål til per kandidat.
Øverstkommanderende, hvorfor deg?
Fordi jeg er større enn dere alle!
Åh, kort og enkelt. Må gi ham det.
Nå, et spørsmål til Toaster.
Kan du forklare generell feltteori?
Vel, generell feltteori er komplisert,
Enda mer enn... divisjon med store tall.
Gå hjem og putt brød i hodet!
Kom deg ut! Kom deg av scenen!
Jeg kan hjelpe, Toaster.
Du skjønner, jeg var nær herr Einstein.
Og hva er du?
Øh... Min med kandidat! Kom, Høreapparat.
Vel, den generelle feltteorien bruker...
Jeg hadde dem, så mistet jeg dem.
Vanskelig å argumentere mot rå styrke.
Jeg prøvde!
Og tyngdekraft, ved å finne kraftfeltet...
STEM - STEM ØVERSTKOMMANDERENDE
Denne foreningen fungerte som drivkraft
for flere forsøk på ytterligere forening
gjennom å generalisere romtid...
og finne det elektromagnetiske felt...
Hei!
Vi kommer trolig aldri hjem...
og lille mester ser aldri foreldrene sine.
Jeg...Jeg er mislykket.
-Valget er over. -Så fort?
-Gjett hvem som vant! -Jeg vet.
-Du gjorde! -Jeg gjorde?
Med et overveldende flertall!
Faktiske tall er 152,866,334 til
Så Øverstkommanderende stemte på seg selv.
-Så-Så, jeg er øverstkommanderende? -Ja!
Lille meg, øverstkommanderende!
Øverstkommanderende...
Gamle øverstkommanderende vil gratulere.
Det er stort av ham.
Det er en rulletrapp! La oss stige på.
Tror du det er lurt?
Ja. Trinnene går bare en vei, opp!
-Kan være en felle. -Det er nok trygt.
Wow! Han var så lei seg at han må ha tint!
Ved mine knapper, det er et isbrett!
Velkommen, venner! Jeg har ventet på dere.
-Den stemmen er kjent. -Høres ut som deg.
Se!
Det kan ikke være!
Er det deg?
Er det... deg?
-Ja! Ja! -Ja! Ja!
Bror! Det var du som kontaktet meg.
Hvem ellers?
Du mener, du er øverstkommanderende?
Hvorfor sa du ikke hvem du var?
Jeg kunne ikke avsløre meg selv.
Jeg styrte med frykt. Jo større jo bedre.
Du må ikke være større for å være bedre.
Ja, jeg vet det nå.
Jeg lærte det av noen veldig liten.
La meg introdusere min bror...
som jeg ikke har sett på nesten 60 år!
Overraskelse!
Gratulerer med valgseieren.
Det var fortjent.
Bla,bla,bla, schmooze, schmooze. Hør...
når det gjelder små ting,
det er på tide å få lille mester hjem.
Mitt isbrett er til deres disposisjon.
Da Mester Einstein dro til den nye verden.
Glemte han ved et uhell min tvilling.
Han var litt distré til geni å være.
Jeg ble funnet av Dr. Von Geigerfunken,
jobbet tett med ham, kan du si.
Og lærte om anti-gravitasjons fremdrift.
Hvorfor ble du i mot mennesker?
Jeg var for mye med Dr. Geigerfunken.
Alt handlet om bomber og missiler.
Du blir påvirket av de du bor med.
Men noe minte meg på godheten til menn.
-Og det var? -Berøringen til en liten gutt.
Det, sammen med din uttrykksfulle tale,
overbevisste meg om å stemme på deg.
Hvem stemte da på øverstkommanderende?
-Jeg. -Du?
Det virket rart å stemme på meg selv.
Alt er vel som ender vel. Som jeg sier.
Vel, lille mester, vi er hjemme snart.
Jeg må si, jeg liker det nye perspektivet,
å se opp i stedet for ned.
-Men ingenting varer evig. -Beklager.
-Tror dere jeg er velkommen?
Klart. Roteskuffen hjemme har mye plass.
"Hjemme". Jeg liker lyden av det.
Hva skjer med dem?
De blir her, i best fungerende stand...
og når menneskene endelig kommer...
Ah! Når neste generasjon Robbier kommer...
vil de ha alt de trenger.
Høres ut som en plan!
Takk for at du forstår at jeg drar.
Du skjønner, de har bedt meg bli med dem.
Det er jul på jorden snart,
og du vet, jeg har aldri sett et juletre.
Det var derfor du ble laget.
Det er din skjebne. Antar jeg.
Jeg viste du ville forstå.
Det gjør jeg. Jeg vil savne kjeklingen.
Og jeg vil...
Jeg vil savne deg.
Vi kan holde kontakten over radioen.
Hei, et langdistanseforhold.
Gitt vår historie, tror jeg det går bra.
Ha det!
Jorden. Alle ombord!
-Klar for avgang? -Klar!
La det poppes!
Ha det bra!
Ha det, nå!
Som jeg sa, alt som ender vel.
Raketten, jeg glemte å deaktivere den.
Jeg er den eneste som kan koden.
Nedtelling starter.
Jeg rekker det aldri i tide.
Kjapt! Inn i smuleskuffen min!
Toaster! Vi kan ikke stoppe.
Vi har ikke nok popcorn igjen.
Pass på lille mester for meg.
-Toaster!
Ni, åtte, syv, seks...
-Hopp på! -Fem...
fire, tre...
to, en.
Tenning!
Vel, du reddet verden, Toaster.
-Det gjorde vi. -Vil du savne den?
Jeg vil savne mine venner,
og lille mester og store mester...
og Fruen, og Ratso...
Vi må dra ned igjen.
Vi kan ikke.
Det fins ikke mer organisk drivstoff.
Vent litt. Jeg er organisk.
Mars sitt røde støv tetter tankene hennes.
Håret mitt er ekte menneskehår...
og fjærene på kjolen er ekte gåsedun...
og min underkjole er Østerriksk lin.
Og du vil gi opp alt det?
Julen handler om å gi, sant?
Nå kom igjen! Vi må redde Toaster.
Formica benkeplaten, brødboksen.
Ja, jeg kommer til å savne det fryktelig.
Kanskje du ikke vil savne noen likevel.
Opp her! Her! Kom igjen, Toaster!
-Kom igjen! -Kom igjen! Du får det til!
Kom igjen, Toaster. Bare litt til.
Kom igjen, kom igjen.
Du er nesten der. Bare litt lengre.
Kom igjen! Lille lengre. Kom igjen!
Jeg når ikke. Jeg tror ikke...
Jeg kan gjøre det. Jeg kan gjøre det.
-Sånn ja! Hurra! Hurra! Hurra! -Rett på!
-Sånn ja! -Jippi!
Hei, se alle sammen.
Hør, alle sammen.
Vi må være en kortbølge unna jorden.
Jeg håper Ratso ikke har hatt problemer.
Hvordan går det, kompis? Komfortabel?
Hjem igjen
Trygg og behagelig
Glad for å være hjemme igjen
Glad for at vi dro
Man vet aldri når vi blir ringt
For modig å fly over himmelen
Men vi vet alle at når vi gjør
Så er hjem vår belønning
Ingen bilder, ingen suvenirer
Ingen bevis på vår lange reise
Ingen velkommen hjem med brask og bram
Men vår belønning er hvor vi er
Hjem igjen, hjem igjen
På fast grunn
Sitt litt
Finn din plass
Hjem trygt og behagelig
Bordplater og vindusflater
Virker mer spesielle da
DR ROBS DYREKLINIKK
Husholdningen summer når familien kommer
Hjem igjen
Hjem
Igjen
Hjem igjen!
Alle, tilbake på plass.
Å, ikke bruk tid på å henge meg opp.
Bare forlat meg på gulvet, ansiktet opp!
-Kom igjen, Tinselina. -Jeg...
Jeg tar dere igjen.
Få ham i seng før alle våkner.
Jeg hater å slippe ut luften, men...
Nei, vent! Ikke!
Hva er det?
-Babyen! -Babyen!
Skynd deg!
Rob! Hvor er han?
Der er du.
-Han går! -Han går!
Robbie, hvordan lærte du det?
Kanskje han lærte det i søvne.
Det er kroken på døra for meg.
Kom her Robbie, se på kamera.
-Hei. -Smil.
Hvor skal du?
Hvor kommer den fra?
-Hvem vet. -Hva er det?
-En juleengel. -Det var en juleengel.
Du har lært meg å aldri kaste noe.
Klokken er 05.00.
Fem på julemorgenen.
-Jul! -Jul!
Han prøver å snakke. Hent kameraet.
Kom, Robbie. Si "pappa" eller "mamma".
Brødrister!
Brødrister?
Hvor skal du, kompis?
Brødrister.
-Jeg tror det ikke! -Hva gjør han?
Hva? Nå hva?
Hva skjer?
Som far, som sønn.
De ser ut som de har det moro.
Skulle ønske vi var med.
Vi kan ha vår egen fest, når lyset slukkes.
Hørte du Ratso, Squirt? Vi skal ha fest.
-Du kan slutte å gråte. -Jeg gråter ikke.
-Jeg trenger bare ny pakning. -Kanskje til jul.
Oi!
La oss hente Ratso. Han føler seg utenfor.
Jeg popper popkorn og fyller Robbies flaske.
Hun ser flott ut, forresten.
Ja. Alt er som det skal.
Hjem igjen, hjem igjen
På fast grunn
-Sitt litt, finn din plass -Vakker.
Hjem trygt og behagelig
Bordplater og vindusflater
Virker mer spesielle
Husholdningen summer når familien kommer
Hjem igjen
Hjem
Igjen
Å, vi flyr vest og øst
Vi flyr frie og befridde
Fra hendene som gav og flyvning
Hender for små til å holde hardt
Nå flyr vi for alltid inn og ut av syne
Det var ikke så mye musikken
Eller regnet som begynte å falle
Mirakelet ved Woodstock
Var at fred i det hele tatt kunne skje
Fred i det hele tatt kunne skje
Hørte de forsøkte det igjen
Men meg og min tråd
Føler engangshendelsen ikke kan gjenleves
Så vi flyr Flyr sør og nord
Vi drar og flyr Flyr bakover og fremover
På grunn av hendene som gav oss flyvning
Hender for små til å holde hardt
Nå flyr vi for alltid inn og ut av syne
Ved Buffalo Bills Ville Vest Show
Vel, det var bråkete og vilt
Jeg svevde over tribunen
Fra et barns klissete hånd
Da Bill vinket til mengden
Det var kjempe gøy, til
Den lille hånden vinket til Bill
Han vinket til Bill
Nå flyr vi Flyr vest og øst
Det er som å gå når du hviler
Kom og bli med vår evige flyvning
Fra hender for små til å holde hardt
Nå flyr vi for alltid inn og ut av syne
La, la, la, la, flyr La, la, la
La, la, la, la, flyr La, la, la, la
La, la, la, la, flyr La, la, la,
La, la, la, la, flyr La, la, la, la