ДВОЙНО УБИЙСТВО
Страшно съм изгладняла. Дано уловим нещо.
-Помогни да навием кордата. -Назад ли?
Пробвай.
Бавно, бавно...
-Бавно го правя. -Така, добре.
Мати, погледни. Виждаш ли голямата лодка ей там?
Най-красивата е на Уидби Айлънд. Това е "Утринна Звезда".
Като пораснеш, ще те науча да плаваш.
Това е най-хубавото на света.
-По-хубаво от риболова ли? -Да.
-Но не ми се иска да пораснеш. -Защо?
Ще се ожениш за някое хубаво момиче и кой ще плава с мен?
-Татко. -Изключено.
Ник, трябва да поговорим.
С удоволствие, Руди. Здрасти, Уорън.
-Получи ли нещо от "Банка Сиатъл"? -Да, получих.
Тогава знаеш, че имаме проблем.
Банката не е проблем. Но виж, тези мартинита - да.
Нали не възразявате? Та за какво говорехме?
-Мамичко? -Здравей, малкият ми.
-Как е? -Поеми го.
Ах ти, чувал с картофи. Нима го носи през цялото време?
Никога няма да те омъжим, Анджи.
Да.
Пикасо. Синият период.
Името на художника е Кандински.
Василий Кандински. Германец от руски произход. 1866-1944 г.
Впрочем синият период на Пикасо е приключил през 1904 г.
А тези акварели са абстракции от 1911 г.
Пикасо.
А сега замълчете. Ще държа реч. Забавата явно е добра,
щом ми е по-весело, отколкото на другите.
Но дойде време да си платите,
задето ми изпихте пиенето и ми изядохте храната.
И разляхте доматен сос по канапето ми... Боби Лонг.
Да не мислиш, че не те видях?
-Непоносим е. -Такъв си е.
Тук сме да съберем пари за началното училище.
Докато си вадите чековите книжки,
представям ви г-жа Ребека Тингли,
нашата прелестна, неотразима директорка.
Благодаря.
Бих искала да ви запозная с нашия персонал.
Най-напред, нашата талантлива учителка, г-ца Анджела Грийн.
Грийн.
За какво си се замислил?
Винаги ли съм толкова груб?
Разбира се.
Здравей. Ела да седнеш.
Анджи, как мислиш, да й кажем ли?
По-добре да го научи от нас.
-Няма да й стане приятно. -Какво сте намислили?
Затвори си очите.
Стани.
Не отваряй очи.
-Либи, кое ти е любимото нещо? -Аз ли?
Изобщо не позна.
Хайде, отвори очи!
Шон щял да я продава. Направих му предложение
и той ни я отстъпва за уикенда. Ако я харесаш, твоя е.
Ако я харесам?
-Мили, не можем да си я позволим. -Кога ме е спирало това?
-Ами Мати? -С удоволствие ще го гледам.
-Ти мразиш плаването. -Ще свикна.
По принцип такова вино трябва да подиша.
Но не мисля, че трябва да чакаме.
Не виждам земя.
Накъде е сушата?
Аляска е натам. Япония е направо, а Австралия е някъде вляво.
-Къде искаш да отидем? -В леглото.
Може да се уреди.
Трябва да го правим по-често.
Кое, да купуваме скъпи яхти?
Щом резултатът е такъв, утре ти купувам още една.
Не, да пътуваме само двамата, без никой друг.
Ще пия за това.
Ник?
Къде си, Ник?
Божичко.
Ник?
Господи!
О, боже мой!
"Утринна Звезда"! Тук е бреговата охрана.
Оставете ножа и се отдалечете от него.
Аз... аз не... не знам къде е мъжът ми!
-Здравей, Кътър. -Нещо ново, Том?
-Някаква следа? -Не.
Кътър, нека не се отказват. Моля те, той е издръжлив.
Спасителната лодка и поясите са на борда.
Търсили са го по посока на вятъра и течението.
Нищо.
Температурата на водата през нощта е била 11 градуса.
-Не мога да дишам! -Наведи глава.
Така, дишай дълбоко.
Мамо, виж.
Здравей, малчо.
Здравей, Боби.
Здравей, Либи.
Знаеш ли, Кътър... Той ме помоли да се видя с теб.
Не като адвокат, просто като приятел.
Следственото дело беше сутринта. Разгледаха доказателствата.
Ник официално е обявен за мъртъв.
Приеха, че смъртта му е причинена умишлено.
И... Исусе! Към теб е предявено обвинение в убийството му.
Дойдох да ти кажа да не правиш никакви изявления пред шерифа.
Съжалявам, Либи.
Кътър!
Само не пред детето ми, чу ли?
Съжалявам. Съдията отказа освобождаване под гаранция.
Анджи може ли да продължи да се грижи за Мати?
Това е добре.
Да обсъдим сега какво можем да направим.
Боби, ето как е станало според мен.
Аз бях пила вино.
Заспах. Може би съм слънчасала малко.
Ник сигурно се е опитвал да среже някое въже,
защото ножът от кубрика беше на палубата.
Вероятно яхтата се е наклонила и той се е порязал.
Помъчил се е да слезе долу да ме събуди.
Отказах цигарите, когато се запознах с Ник.
Всичко ще се оправи, обещавам ти.
Да поговорим за застраховката живот.
И двамата сте си направили такива преди четири месеца.
-Ти си ползвателят. -Аз съм му съпруга.
Знаеш ли, че е за два милиона?
Ник искаше, ако му се случи нещо, да не сме без нищо.
Пред съда два милиона не са "без нищо", а вероятен мотив.
-Така ли твърдят? -Не се тревожи сега за това...
Че съм убила Ник за пари?
Имахме финансови проблеми, но не бяха нещо сериозно.
Двама инвеститори го съдят за присвояване.
"Първа сиатълска банка" е обявила запор на имуществото ви.
Със смъртта на Ник тези неприятности отпадат
и ти оставаш с два милиона.
Мислиш, че аз съм го убила?
Какво мисли адвокатът за клиента е без значение.
За мен има значение.
Не, разбира се. Не мисля, че си го убила.
Офицер Йънг, как заварихте радиото на "Утринна Звезда",
-когато го прегледахте? -Кабелът бе прерязан.
Какво видяхте, когато приближихте яхтата?
Г-жа Парсънс държеше нож.
Показвам ви веществено доказателство номер четири.
Помощ! Тук е "Утринна Звезда".
Какъв е проблемът ви?
Намушкан съм, кървя. Господи!
Казвам се Никълъс Парсънс.
-Къде се намирате? -Не знам.
Май че на пет километра североизточно от Уидби Айлънд.
Господи! Божичко!
Г-жо Парсънс, чухте показанията, дадени пред съда.
Вашето обяснение е, че някой се е качил на борда на яхтата.
Така е.
Нека разгледаме възможностите.
Може да са били пирати или извънземни.
Извънземни ли са убили мъжа ви?
Не, извънземни не биха могли да се възползват от застраховката му.
-Протестирам! -Протестът се отхвърля.
-Казах ви какво се случи. -Да.
Казахте ни, че сте заспали.
Може би като сомнамбул сте намушкали мъжа си.
Това разпит ли е или заключителна реч?
Оттеглям въпроса си.
Аз не съм убила мъжа си! Аз обичам мъжа си!
Боби, аз не съм убила мъжа си!
Трябва да ми повярвате!
Съжалявам, Либи.
Вината не е твоя, Боби.
Ще те помоля за нещо, Анджи.
Искам да осиновиш детето ми.
-Не мога да ти причиня това. -Обмислила съм го.
Няма да го дам при родителите ми. Аз едва оцелях в дома им.
Парите не са проблем.
Двата милиона отиват в попечителски фонд на негово име.
-Въпросът не е до парите. -Знам.
Мати те обича.
Не може да го пратим в сиропиталище.
Благодаря ти.
Ела при мен, малкият ми.
Налага се да поседиш известно време при Анджи.
Двамата много ще се забавлявате.
-Ще бъдеш послушен, нали? -Да, мамо.
Щом всичко това свърши, пак ще бъдем заедно.
Обещавам ти, детето ми.
-Обичам те. -И аз те обичам.
-Коя е тази? -Богата кучка от Уидби Айлънд.
-Няма да издържи. -Колко й даваш? Година?
Хващам се на бас на пет стека цигари, че до шест месеца ще се убие.
-Махайте се. -Ние сме новите ти приятелки.
Чух, че си убила мъжа си. Сигурно си е заслужавал.
Като моя.
Знам, че е трудно да се идва тук.
-Научих го на азбуката. -Наистина ли?
-Знаеш ли азбуката, миличко? -Да.
Можеш ли да ми я кажеш?
Откажи се! Освободи телефона, кучко!
Свършваш цигарите. За да имаш приятелки, купи си веднага!
Защото характерът ти не е от най-приветливите.
Чух, че издирваш приятелката си с детето.
Да, не мога да ги открия. Изчезнаха.
Ако се изчезваше тъй лесно, сега нямаше да съм тук.
Нито пък аз.
Мисли с главата си. Сигурно има начин да ги откриеш.
-Училищна канцелария. -Обажда се Анджела Грийн.
-Анджи, Дженифър е. -Как си? Радвам се да те чуя.
Отдавна не съм получавала вноските по обезщетението.
Дали имаш верния ми адрес и телефон?
-Би ли изчакала за секунда? -Разбира се. Благодаря ти.
Ще ти го прочета, за да ми кажеш този ли е.
Мейсън Стрийт 3321, Сан Франциско 94105.
Телефонният номер е 415...
-Анджи? -Либи...
-Хиляда пъти ти звънях. -Добре ли е Мати? Къде е?
-Всичко е наред. -Защо сте в Сан Франциско?
-Дай да говоря с него. -Защо си такава?
Изчезнахте и не съм виждала сина си от месец!
-Тъкмо щях да ти се обадя. -Как не!
-Местиш се, без да ми кажеш! -Щяхме да те посетим скоро.
Повикай Мати на телефона!
Мати, мама е. Ела да говориш с нея.
-Здравей, мамо. -Здравей, пиленцето ми.
Как си, Мати?
Постоянно мисля за теб. Ужасно ми липсваш.
-Добре ли си, детето ми? -Обичам те.
Мати, знам, че не ти е леко,
но Анджи ще те доведе другата седмица.
-Добре, мамо. Татко! -Ник?
Той беше в Сан Франциско. Имам телефона, но вече е прекъснат.
Не, нямам новия му адрес. Вече се е махнал.
Нямате ли следователи? Компанията ви ще си върне два милиона!
Защо не ме чуете?! Невинна съм!
Бъркай по-старателно. Няма да ядем загоряло.
Да ти мирише на загоряло?
Чавка ти е изпила ума, момиче.
Ти си в затвора. Не го ли схващаш?
Затворниците никой не ги слуша.
Забрави за повторно гледане на делото ти.
Отнема години и 95 процента са неуспешни.
-Ако искаш съвет от мен... -Не.
Ще го получиш. Излежи си присъдата.
Ти какво, да не си адвокатка?
Бях някога.
Но убийците ги лишават от права.
Ето ти коледния подарък.
Внимавай, защото по-добър съвет няма да чуеш.
Чувала ли си за двукратната компенсация в Петата поправка?
Гласи, че не съдят два пъти за едно и също престъпление.
Продължавай да бъркаш. Щатът те осъди, че си убила мъжа си.
Не могат да те осъдят за същото.
Тоест като излезеш оттук, можеш да го намериш и убиеш.
Ако щеш, гръмни го насред Таймс Скуеър.
Никой нищо не може да ти направи.
Това предизвиква приятна възбуда, нали?
Така е, знам. Продължавай да бъркаш!
Не мога да ти го отрека. Омразата ти дава сили.
Ще изглеждаш така само ако ти забия снимката на челото.
Просто ми се довери.
За осмия рожден ден на Мати, миличка.
Четох, че дори ако отделят новородено от майката,
то никога не забравя гласа й.
Мислиш ли, че е вярно?
Убедена съм.
Сякаш пораснах през тези шест години.
Да не искаш да им се представиш като дърво?
Повтаряй: "Бих се сменила с мъжа си, ако можех".
Бих се сменила с мъжа си, ако можех.
Прибави сега религиозен плам.
Ще започнеш със следното: "Не търся извинение за себе си".
Не търся извинение за себе си.
Аз убих съпруга си.
Живях шест години с тази непрестанна мисъл.
Но ви се кълна, че съм нов човек.
И как да ви повярваме?
Не мога да искам да ми вярвате.
Мога единствено сама да вярвам в себе си.
Ако получа втори шанс, ще поправя живота си.
Ще изкупя злото, което извърших.
Всички, извършили това, се озовават тук.
-Той е в отсрещната стая. -Благодаря.
Нека си представим, че сега те са тук.
Влез!
-Аз съм Елизабет Парсънс. -Какво има в кашона?
Елизабет Парсънс!
Щатът Вашингтон ти е разрешил освобождаване под гаранция.
Три години ще спазваш правилата: никакъв бой, разврат,
нито алкохол и наркотици. Без изключения и извинения, ясно?
Ето карта за социална осигуровка. Ще си намериш стабилна работа.
Няма да носиш никакви оръжия, и най-вече нож.
Вечерният час е 20,30.
Номерът на мобилния ми телефон.
Ако ще закъснееш пет минути, звъниш ми.
Ясно ли е? Добре.
Нарушиш ли някое от правилата, отнема ти се правото на свобода
и отиваш да си доизлежиш присъдата.
Гледай право насам.
-Това проблем ли е за теб? -Не.
-Да. Ще ми кажеш ли за него? -Не.
-Ще бера ядове с теб, Парсънс. -Не, няма. Взех си урок.
Не ме интересуват приказките, а поведението ти.
Гледай да е добро. Стая осем на втория етаж.
Така доникъде няма да стигнете. Дайте на мен.
Хубав шампоан. Какво търсите?
Човек, на когото изгубих дирите. Реших да пробвам с интернет.
Гадже ли?
-Приятелка. -В такъв случай ще ви помогна.
-Тя има ли електронна поща? -Нямам представа.
Добре, да се поразтърсим.
-Как се казва тя? -Анджела Грийн.
Пощенски код?
Поне номер на осигуровка?
Така ще получим финансово извлечение с адреса й.
-Беше учителка. -И това става.
Ето, моля!
Искате ли, след като свършим с търсенето,
да идем в едно приятно заведение да пийнем по нещо?
Какво ще кажете?
Да. Но първо трябва да попитам надзорника си.
-Да не сте били в пандиза? -В затвора. Пандиз е друго.
Да не би за неплатен паркинг?
Не, осъдиха ме за убийството на мъжа ми.
-Шегувате се, нали? -Съвсем не.
Във вестника пишеше: "Накълцан на кайма". Представяте ли си?
-Вие не се шегувате. -Вече го казах.
Но ще се радвам да пийнем. Отдавна не съм излизала.
По дяволите! Сетих се, че имам среща.
-Довиждане. -Довиждане.
Забравих си книгата.
О, господи...
Заведе ме на вечеря и ми поръча охлюви, моля ти се!
Но щом легнах с него, веднага ми би дузпата.
Проклет, шибан гадняр!
Не повишавай глас. До теб съм и чувам добре.
И без мръсни епитети.
Недей така, нищо не съм направила!
-Къде беше следобед? -На работа.
На Пайк Стрийт с мрежести чорапи.
-Отивах на работа! -В този вид?
Не си била на работа от седмица.
Моля ти се, недей, няма вече! Заклевам се.
Загуби правото си на предсрочно освобождаване.
Мръсна гад! Педал проклет!
-Имаш мръсна уста, Руби. -Дай ми последна възможност!
Гнусно копеле! Мръсник!
Ако ме върнеш там, ще се убия! Да ти го начукам, гад!
Шоуто свърши! Лягайте си!
-Смяташ, че съм гадняр? -Да й беше направил отстъпка.
Тук не се правят отстъпки! Това е мястото на последния шанс.
-Какво му е на тоя? -Чух, че преподавал в колеж.
-Преподавател по право. -Точно така.
-Тогава какво прави тук? -Животът му свил номер.
Животът, друг път. Карал пиян и катастрофирал.
-Утрепал жена си и дъщеря си. -Глупости, никой не е бил убит.
Но след развода му се е искало да е умрял.
Взела му всичко. Не е виждал дъщеря си от години.
Не бе редно да идваш тук.
Съжалявам, че ви безпокоя. Но ти си последната ми надежда.
Шарън, остави това, моля те.
-Съжалявам, Либи, не мога. -Искам да намеря сина си.
Мати е от шест години с Анджи. Помисли само, шест години.
Чудесен пясъчен замък, Бенджамин.
Ако се върнеш в живота му сега, ще му причиниш нови страдания.
Помисли добре, Либи, моля те.
Само искам да го видя, Ребека.
Дай ми адреса на Анджи, за да го видя!
Съжалявам. Искрено съжалявам.
Лорън? Слез, моля те. Точно така.
-Къде е Парсънс? -Не знам. Не е тук.
Кътър, насам!
Видях я!
Ето я.
Господи, Либи! Какво правиш тук?
Добре ли прекара на плажа?
Много ме ядосваш, Парсънс.
Анджела Грийн. Тя е взела детето ти, нали?
Моля те, Леймън, да не говорим.
Добре. И защо тя е напуснала града?
-Просто го е напуснала. -С мъжа ти, когото не си убила?
Добре, нарязах го на парченца и ги хвърлих в океана. Доволен ли си?
Не! Преди три дни бе по-близо до детето си.
Просто трябваше да изчакаш още три години!
Нещастна идиотка!
Не знаеш какво е да си в затвора шест години
и да мислиш само за детето си.
Дали направих верния избор? Аз нямах избор. Майната ти!
Коя е тя? Дъщеря ти?
Това проблем ли е за теб, Леймън?
Ще се кача горе.
Тук да стоиш.
По дяволите.
Боже мой!
-Доброволно ли й даде пистолета? -Не се занасяй, Карл.
-Беше ли пил? -Не.
Случвало се е. Знаеш ли къде може да е?
Е, това беше всичко.
-Ще разследват действията ти. -Едва ли ще си запазиш службата.
Карл, не ме закачай сега.
Пратих баща ти в клуба на ветераните.
-Ще играе карти с часове. -Някои неща не се променят.
-Вече не е тъй лош като преди. -Радвам се за теб, мамо.
Винаги съм казвала, че от доматите се вадят добри пари.
-Значи искате БМВ? -Да, кой не иска?
Най-добрите коли.
Реших, че е време да сменя старата.
Няма ли да проверите финансовото ми състояние?
Разбира се, само ми дайте номера на осигуровката си.
"Ориол Терас" 20, Евъргрийн, Колорадо. Това ли е адресът ви?
"Ориол Терас" 20, Евъргрийн, Колорадо. Същият.
Не казахте ли Анджела Грийн? Тук пише Райдър.
Не, казах Анджела Райдър.
Ами колата?
Попълнете формуляра и елате пак при мен.
Как са клиентите, Орби?
Няма такова нещо. Чиста съм, г-н Травис.
Знам, вярвам ти. Искам да ми издириш Анджела Грийн.
Имам номера на осигуровката й.
Не мога да давам лична информация.
Не биваше да те моля.
По повод личната информация,
шефът ти знае ли, че си била в затвора и че си под гаранция?
Стига, стига! Добре!
-Добре изглеждаш, Орби. -Знам.
ЕВЪРГРИЙН
Миличък, ще отвориш ли?
-Кой е, Сам? -Една жена.
Какво обичате?
Търся Анджела Райдър. Това е адресът й.
Не съм чувала за нея. Току-що се нанесохме.
Питайте съседката. Живее тук от 40 години.
Извинете...
Миличка, каквото и да продаваш, имам вече две.
Търся приятелката си Анджела. Живяла е в съседната къща.
Жалко, че ще го чуете от мен. Анджи загина при злополуката.
Случи се преди три-четири години. Ужасно беше.
Имало теч от газовата им печка.
Експлозията счупи и моите прозорци.
-А момченцето? -Мати? Такова мило дете.
Не, той и Саймън не бяха вкъщи, като стана. Горкият Саймън.
Не съм виждала толкова съсипан от скръб човек.
О, не се съмнявам.
Местна жителка загина при експлозия на газ
Помогни ми, детето ми.
Ще ви бъда задължен, ако ми опишете колата й.
Беше доста стара.
-Не знам марката. -Каква беше на цвят?
ИЗЛОЖБЕНА ГАЛЕРИЯ
Изложбена галерия
Кандински? За съжаление, не е в каталога ни.
Имам литографии на Пикасо и Шагал.
Не, интересува ме конкретно Кандински.
Особено периода със Синия конник. Обожавам го.
Да проверим в интернет.
Уви, Кандински не излиза често на пазара.
Ето един прекрасен Миро. Цената е разумна.
Държа на Кандински.
Добре.
Литография на Кандински от 1922 г.
Интересува ме само 1911 г.
Стоп! Ето я. Тази е.
Изпуснали сте я. Продадена е в Мюнхен.
Да открием кой я е продал. Може да имат още.
Възможно е. Ще проверим.
Извинете ме за момент.
-Да, господине, какво обичате? -Казвам се Травис Леймън.
ДЖОНАТАН ДЕВЪРО
СЕЙНТ ЛУИС СТРИЙТ 820, НЮ ОРЛИЙНС
Изглеждаше толкова фина жена.
Важно е да узная какво търсеше тя в галерията ви.
ГОДИШЕН ЕРГЕНСКИ ТЪРГ
С какво мога да ви услужа?
-Търся Джонатан Девъро. -В момента отсъства.
-Ще е тук за забавата. -А Мати тук ли е?
Не ви познавам, госпожо. Ще оставите ли съобщение?
Радваме се да ви приемем, г-жо Крич.
-Апартаментът ми с изглед ли е? -Да, гледа към Мисисипи.
-Искам и масаж. -Да, ще ви пратя Жером.
Апартамент 1420 за г-жа Крич.
Извинете, да не сте се изгубили?
Напротив, намерих се. Прекарах един час с Жером.
Да, чувала съм, че вършел чудеса.
Не бях се чувствала тъй добре, откакто умря мъжът ми.
Имам ангажимент довечера. Ще ми трябва нещо на Армани.
-Отличен избор, госпожо... -Крич. Апартамент 1420.
Запишете всичко на сметката на стаята ми.
Г-жо Крич, според мен мярката ви е четири.
-Не, две. -Разбира се.
Един човек ви чака.
Вие ли уловихте тая риба? Каква стръв използвахте?
Улових тоя грамаден рибок със специалната стръв на татко.
Но из тия води може да се лови с всякаква стръв.
-Аз съм Джим Манголд. -Травис Леймън.
-Поправителен отдел, Вашингтон. -С какво мога да ви услужа?
-Коя е тя? -Тази, която издирвам.
-Хубаво момиче. -Да. Невероятно, за убиец.
Аз съм й надзорник и тя ми избяга.
Бих искал да ви помогна, но едва ли ще мога.
Не си правете труда. Сам ще се оправя.
Уведомих ви от колегиалност,
защото е дошла да убие виден ваш гражданин.
И как смята да го направи?
Сигурно с пистолета, който ми открадна.
Рой Лий! Бързо размножи това и го разпрати!
Прекрасна наметка. Откъде я имате?
Първата дама ме попита същото, но и на нея не казах.
-Поканата ви, господине? -Приятно прекарване.
Добър вечер.
Добър вечер, дами и господа.
Радваме се, че сте тук за този специален случай.
Според обичая в Ню Орлийнс,
датиращ отпреди агресията на северняците,
предлагаме на дамите от красивия ни град
нашия пръв ерген за търга, домакина ни Джонатан Девъро!
Къде е най-важният човек?
Благодаря, Луис.
Забавлявате ли се всички?
И тъй, дами, пред себе си виждате
умерено сносен мъж над трийсетте,
отдаден на нездравословни мисли и хаотичен живот,
притежаващ - и това ще ви струва доста пари -
нула нравствени добродетели.
Петстотин.
Дори бутанелите ми са по-скъпи.
-Ще чуем ли хиляда? -Хиляда.
Две хиляди.
Нима чух очарователната г-ца Монро? Вече се боях, че няма интерес.
Две и петстотин.
Имаме нова кандидатка. 2500.
-2500. -3000.
Пет хиляди.
Пет и петстотин.
Има предложение за 5500. Дамата ще качи ли на шест хиляди?
Десет хиляди долара.
Най-после някой, който ми знае истинската цена.
Г-це Монро, предполагам, че ще вдигнете на 10 500.
Нека е за теб, миличка. Повярвай, не струва чак толкова.
Знам го от личен опит.
Много ти благодаря. Първи път... Втори път...
Продаден! На жената в дъното! Десет хиляди долара!
Излезте напред да си получите наградата, мадам.
Здравей, Ник.
Няма ли да ме целунеш? Заслужих си го.
Ще те улесня, Ник. Правя ти предложение, което не би отказал.
-Някога обичаше добрите сделки. -Да говорим насаме.
След последния път насаме - не.
Не се познаваме. Аз съм Сюзан Монро.
Аз съм Либи, неговата съпруга.
О, Джонатан! Допреди минута беше ерген, а вече си женен.
Не си губиш времето.
-Отдавна ли сте в Ню Орлийнс? -Минавам само да взема сина си.
Ще загърбим миналото и ще почнем нов живот, нали... Джонатан?
Само един въпрос.
Колко време чукаше Анджи, преди да ме разкараш?
-Би ли ни извинила? -Разбира се, моля.
Ти съсипа живота ми, Ник,
и аз ще съсипя твоя, ако не ми дадеш Мати.
Нека ти обясня нещо.
Бяхме пред фалит. Щяхме да изгубим всичко.
Не ми стискаше да се самоубия.
Исках да те защитя, затова направих застраховка.
За да изляза от картинката и да сте добре с Мати.
Не вярвах, че ще те осъдят.
Точно това стана, Ник.
Връзката ми с Анджи започна след това. Беше кошмар.
-Най-тежко ми бе, че не съм с теб. -Затова ли я уби?
-Беше злополука. -Не вярвам на лъжите ти.
-Кълна се в сина ни. -Да не си посмял!
Задръж си хотела, тъпия акцент и новото име. Искам Мати.
-Разбирам... -Сега! Искам го сега!
Не мога да ти избягам никъде. Не си глупачка.
-Няма да те изпусна. -Училището на Мати е далеч.
Търпях шест години. Искам си детето.
Ще те потърся утре, Ник. И без номера.
-Знаете ли къде е г-н Девъро? -На бара.
Съжалявам, не я познавам.
Ще пиете ли нещо? Нека отгатна. За вас скоч със сода, нали?
Диетична кока-кола, моля.
Обзалагам се, че отскоро сте трезвеник.
-Сигурен ли сте, че не я познавате? -Напълно.
Да се изясним. Тя смята, че съм съпругът й,
-когото е убила. -Точно така.
Звучи доста невероятно.
Все едно, тя е в града, има пистолет и ви търси.
-Ще уведомя охраната. -Направете го!
Ченгетата раздават тия листчета.
Но не дават награда. Майната им.
-Ще ги разпратят по хотелите. -Значи сбогом на спокойния сън.
Вземете това и изчезвайте.
Много благодаря.
Да вървим, Леймън. Видяхме момичето.
Къде е момичето?
-Извинете! -Как си позволявате?!
Сбърках ви с друга.
-Приятна вечер. -Доколкото разбирам, не е тя.
Г-н Леймън.
-Заповядайте. -Благодаря.
-Кубинска пура? -Не, благодаря.
Както виждате, още съм жив.
С какво мога да ви услужа?
Снощи са забелязали оная жена Парсънс наблизо.
-Не се ли е отбивала при вас? -Не съм я зървал.
Не се ли сещате защо ви преследва?
-Светът е пълен с луди. -Прав сте.
Говорите самата истина.
Хубави картини. Децата ви ли са ги рисували?
Това са картини на големия художник Кандински.
Но защо ми се струва, че вече го знаете?
Извинете ме.
-Имам делови разговор. -Прощавайте.
Излезте от задната врата през кухнята.
Нека ви приготвят закуска.
-Искайте яйца "Сейнт Жак". -Добре звучи.
Имам визитката ви.
Добро утро, скъпа. Дано си спала добре.
Доведи Мати на гробище "Лафайет". Сектор три.
Гробище? Странен избор за среща.
Това е туристическа атракция. Има много хора.
Умно момиче. Ще го доведа в четири.
Къде е Мати?
Спокойно. Беше притеснен, пратих го да играе вътре.
Ето го!
Мати? Ела тук, сине!
-Ще го доведа. -Не!
Искам аз сама.
Момчето ми!
Мати!
Мати, аз съм, мама!
Г-н Леймън, не се притеснявайте толкова.
Какво ви мъчи сега?
Арестували ли сте човек, когото смятате за невинен?
Не.
Няма резултат.
Няма информация за Девъро. Не го е имало преди три години.
Много хора си променят името. Не значи, че са престъпници.
Но го е променил от Саймън Райдър и Ник Парсънс.
-Но не можете да го докажете. -Не мога.
-Междуградски разговор ли водиш? -Прати ми квитанция!
Трейси, обажда се Травис.
Накарай отдела за МПС да ми пратят снимка
от книжката на Никълъс Парсънс.
-В полицията на Ню Орлийнс. -Говори с Каръдърс. Той те търси...
Трябваше да те покрия в службата ти. Къде си?
Смятам, че тази жена Парсънс казва истината.
Вече не си правист. И надзорник почти не си.
-Не играй на "Мисията невъзможна". -Искам снимка на Ник Парсънс.
Връщай се веднага. Комисията те очаква утре.
Знам, че съм прав. Дай ми шанс!
Моля те най-учтиво. Прати ми тая шибана снимка!
Не е той.
От време на време всички искаме да повярваме в нещо,
но в 99,9 процента от случаите надеждите ни не са оправдани.
Не бях се сетил за това. Благодаря, стана ми по-добре.
Стой! Спри тук!
Всичко свърши, Либи.
Съобщения?
Г-н Девъро?
Г-н Леймън, моментът не е удобен.
Разбирам ви, на много хора действам така.
Но имам добра новина. Няма да ви отнема много време.
Излезе, че ви дължа извинение, г-н Девъро.
След последния ни разговор взех да си мисля,
че онази Парсънс казва истината за това кой сте.
Поисках от вашингтонския отдел за МПС
да ми прати снимка от шофьорската книжка на Никълъс Парсънс.
-И? -Ето какво се получи.
Всички грешим. Няма страшно.
Но после се сетих, че Никълъс Парсънс е разпространено име.
Оказа се, че имало шестима. И това...
...е номер три.
Никога не съм харесвал тази снимка.
Явно сте дошли за сделка.
Иначе щяхте да идете право в полицията.
-Въпросът е каква е цената ви. -Един милион долара.
Хубава кръгла сума.
-Добре, но ми дайте два дена. -В никакъв случай! Сега!
Г-н Леймън, девет вечерта е. Не мога просто така...
Почакайте минутка. Почакайте!
Имам сто хиляди в сейфа. Тях ще ви дам веднага.
-Другите ще ги имате утре. -Дадено.
Имаме един проблем - г-жа Парсънс.
Може да ни създаде неприятности и от затвора.
-Разрешил съм този проблем. -Как така?
Да кажем, че проблемът е погребан.
Няма я вече, гарантирам ви.
Не си спазваш обещанията, Ник.
-Ще направиш ли нещо? -Защо аз? Тя държи пистолета.
В Луизиана са строги. Ако ме убиеш, отиваш в газовата камера.
Не. Има двукратна компенсация. Научих нещо в затвора.
И насред Марди Гра да те гръмна, няма да ме пипнат.
Като бивш професор по право те уверявам, че е права.
Къде е синът ми?
В училището "Сейнт Олбънс" в Джорджия.
Получи каквото искаше.
Не ми е било тъй добре от шест години.
Не искам да те убивам, а да страдаш като мен.
Има предвид, че отиваш в затвора. За убийство.
-И кого съм убил? -Мен.
-Имаш само стара снимка. -Тя посочва мотива.
Жена ти, която си накиснал, те намира.
-За да не те изобличи, я убиваш. -Няма да мине.
-Разреших този проблем. -Как така?
Да кажем, че проблемът е погребан.
Няма я вече, гарантирам ви.
Записаните признания са убедително доказателство в съда.
Естествено, ще подхвърлим уличаващи вещи в колата ти.
-Лопата, косми, отпечатъци, кръв. -И бензин.
Все едно си изгорил и заровил тялото ми, както сам каза.
Обвинението приключи.
Върви. Не е редно мъртвата да се разхожда тук,
когато арестуват мъжа й, задето я е убил.
Почакай, ще взема този пистолет.
Е, Леймън, ще живееш ли?
Съмнявам се.
Г-жо Парсънс, по закон все още сте му съпруга,
-тъй че наследявате хубав хотел. -Не ме интересува.
-Е, аз ще тръгвам. -Не, няма.
Като твой надзорник, ще те отведа в Сиатъл,
където ще искам пълно помилване,
шпалир и малък розов пудел...
...на ключодържател.
УЧИЛИЩЕ "СЕЙНТ ОЛБЪНС"
Какво чакаш? Върви.
Не знам дали някога съм била така уплашена.
Част от мен изобщо не вярваше, че ще го открия.
А ако не ме познае?
-След толкова време... -По дяволите, жено!
Заради теб изгубих чудесна кола и не тъй чудесна служба.
Върви при детето, иначе ще те арестувам. За глупост.
Благодаря, Леймън.
Ти ми спаси живота.
И ти спаси моя.
-Треньор Матюз. Приятно ми е. -На мен също.
Скоро е почивката след полувремето.
Мати!
Здравей!
Знаеш ли коя съм аз?
Те ми казаха, че си умряла.
Не съм, милото ми.
Превод и субтитри НАДЯ БАЕВА