Esmu diezgan izsalkusi. Ceru, ka drīz noķersim kādu zivi.
Es arī.
-Labi, palīdzi man satīt. -Satīt?
-Vai vari to pagriezt? Lēnām. -Es cenšos.
Lēni, lēni, lēni.
-Es jau to daru lēnām. -Labi, esi to paveicis.
Metij, paskaties!
Vai redzi to? Vai redzi to lielo laivu?
Tā ir skaistākā laiva Vidbijas salā.
To sauc Morning Star.
Kad būsi paaudzies, es iemācīšu tev burāt.
Burāšana ir labākā nodarbe pasaulē.
-Labāka par makšķerēšanu? -Jā.
Bet zini, ko, mazais?
-Nezinu, vai gribu, lai tu izaudz. -Kāpēc?
Ja nu tu izaudz un appreci kādu skaistu meiteni?
-Kurš tad ar mani dosies burāt? -Tētis.
Nemūžam.
-Lai labi garšo. -Liels paldies.
Kungi.
Nik. Mums jāaprunājas.
Vienmēr prieks ar tevi parunāt, Rūdij. Sveiks, Voren.
Vai šodien saņēmi brīdinājumu no First Seattle?
Jā, saņēmu gan.
Labi. Tad tu zini.
-Mums ir nopietna problēma. -First Seattle nav problēma, Rūdij.
Šie martini ir problēma.
-Vai neiebildīsi? -Nekādā gadījumā.
Pie kā mēs palikām? Jā, First Seattle.
-Mammīt? -Sveiks, mazais.
-Kā iet? -Turi.
Ak, tu esi tik smags.
Vai nēsāji viņu visu viesību laiku?
Jā.
Tā mēs tevi nekad neizprecināsim, Endžij.
Jā.
Pikaso.
Zilais periods.
Mākslinieku sauc Kandinskis. Vasīlijs Kandinskis.
Krievu izcelsmes vācietis, 1866 - 1944.
Starp citu, Pikaso zilais periods bija figurāls,
un tas beidzās 1904. gadā.
Šie akvareļi ir abstrakcijas, tapušas 1911. gadā.
Pikaso.
Lūdzu, klusumu. Grasos runāt.
Paldies, ka atnācāt. Vienmēr saku, ka izdevusies ballīte
ir tad, kad es tajā jūtos par visiem labāk,
bet nu pienācis laiks jums samaksāt
par manu dzērienu un ēdienu krājumu iztukšošanu,
un, Bobij Long, par tomātu mērces izliešanu uz mana dīvāna.
Ko, vai domāji, ka neredzēju to?
-Viņš ir neciešams. -Es zinu.
Esam šeit, lai savāktu prāvu naudas summu Smola Fraija skolai.
Kamēr meklējiet savas čeku grāmatiņas,
man ir prieks jūs iepazīstināt ar Rebeku Tinglijas kundzi,
mūsu absolūti valdzinošo un burvīgo skolas direktori.
Paldies, Parsona kungs.
Vispirms es gribētu jūs iepazīstināt
ar dažiem mana neaizstājamā personāla pārstāvjiem.
Ak, Dievs.
Iepazīstieties ar aizrautīgu skolotāju un uzņemšanas komisijas vadītāju
Endželu Grīnas jaunkundzi.
Mani!
Par ko tu domā?
-Vai vienmēr esmu bijis tik rupjš? -Protams.
Sveika. Nāc apsēdies.
Endžela, vai pastāstīsim viņai jaunumus?
Domāju, ka viņai tas ir jāuzzina no mums, nevis no citiem.
Viņa nepriecāsies par to.
Kas notiek, cilvēki?
Aizver acis. Aizver tās.
Labi, tagad piecelies.
Turi tās aizvērtas.
Libij, kāda ir tava mīļākā lieta?
-Es? -Pat ne tuvu.
Labi, atver.
Uzzināju, ka Šons Gitmens to grib pārdot.
Izteicu viņam piedāvājumu,
un viņš atļāva to paņemt uz brīvdienām.
Ja tev tā patīk, tā būs tava.
Ja man tā patīk?
Mīļais, mēs nevaram to atļauties.
Kad man tas ir traucējis? Labi, ja?
Kā ar Metiju?
Es viņu pieskatīšu. Mēs lieliski pavadīsim laiku.
Tu ienīsti burāšanu.
Es varu iemācīties.
Vai ne?
Parasti šādam vīnam ir jādod laiks paelpot,
bet nezinu, nedomāju, ka mums vajadzētu
gaidīt.
Es neredzu sauszemi.
Kur tā ir?
Tur pāri ir Aļaska, taisni priekšā - Japāna,
un Austrālija atrodas kaut kur pa kreisi.
-Kurp tu gribētu doties? -Uz gultu.
To var nokārtot.
Mums to biežāk vajadzētu darīt.
Ko tu ar to domā? Dārgu jahtu pirkšanu?
Ja tas nozīmē šo, tad rītdien es nopirkšu tev vēl vienu.
Nē, aizbraukt prom diviem vien, bez neviena cita.
Es par to iedzeršu.
Nik?
Ak, mans Dievs. Nik!
Nik?
Ak, mans Dievs.
Nik?
Nik! Nik!
Nik! Ak, mans Dievs.
Ak, Dievs. Ak, Dievs.
Nik?
Morning Star, te krasta apsardze.
Kundze, nolieciet nazi zemē un paejiet nost.
Es... Es nezinu...
Es nezinu, kur ir mans vīrs!
...meklējot dienu un nakti vietējo biznesmeni
Niku Parsonu, kurš pazuda šajos ūdeņos netālu no Vidbijas salas.
Labi, piesien.
-Sveiks, Kater. -Sveiks, Tom. Ko esi atradis?
-Kaut ko atrada? -Nē.
Kater, lūdzu, neļauj viņiem pārtraukt. Viņš ir ļoti stiprs.
-Libij. Libij. -Viņš ir ļoti stiprs vīrs.
Tiek izmantots plosts, un iesaistīti glābēji.
Šie vīri izpētīja vēja virzienu, straumi...
Nekādu rezultātu.
Naktī ūdens temperatūra bija ap 10 grādiem.
Auksts ūdens. Tiešām auksts.
-Kater, man aizsitās elpa! -Noliecies.
Noliec galvu. Tā ir labi. Tieši tā. Dziļas, lielas ieelpas.
Mierīgi.
Mammīt, paskaties!
Sveiks, mazais.
Sveiks, Bobij.
Sveika, Libij.
Nu, Katers, viņš...
Viņš lūdza man atbraukt un parunāt ar tevi. Ne...
Ne kā advokātam, vienkārši kā draugam.
Šorīt tika izskatīta lieta un visi pierādījumi,
un Niku oficiāli atzina par mirušu.
Libij, viņi...
Viņi uzskata, ka tā ir bijusi "varmācīga nāve," un tu...
Ak, Dievs, tu...
Formāli tu tiec apsūdzēta par viņa noslepkavošanu.
Esmu šeit, lai tev dotu padomu.
Nesniedz nekādus paziņojumus šerifam.
Man žēl, Libij.
Kater!
Ne mana bērna klātbūtnē, labi?
Man žēl, Libij. Tiesnesis atsakās izlaist pret galvojumu.
Vai Endžija drīkst parūpēties par Metiju?
Labi.
Padomāsim, ko varam darīt šajā lietā.
Bobij. Manuprāt, lūk, kas notika.
Es iedzēru nedaudz vīna, ja?
Un iemigu. Laikam dēļ saules tveices.
Iespējams, ka Niks mēģināja pārgriezt siekstās sapinušos auklu vai ko citu,
jo kabīnē esošais nazis
atradās uz klāja.
Varbūt laiva sašūpojās vai tamlīdzīgi,
un viņš sagriezās ar nazi.
Viņš mēģināja nokāpt lejā.
Mēģināja nonākt lejā, lai mani pamodinātu.
Kad iepazinos ar Niku, es atmetu smēķēšanu.
Viss būs labi. Es apsolu tev.
Vai mums nevajadzētu apskatīt First Guarantee Life papīrus?
Apmēram pirms četriem mēnešiem jūs abi iegādājāties
šajā firmā dzīvības apdrošināšanas polises.
-Tu esi labuma guvēja. -Esmu viņa sieva.
Libij, vai zini, ka šī polise ir 2 miljonus dolāru vērta?
Niks gribēja būt drošs,
ka, ja gadījumā ar viņu kas notiktu, mēs varētu iztikt.
Tikai baidos, ka zvērinātie uzskatīs, ka ir liela atšķirība
starp "iztikt" un 2 miljoniem dolāru.
Viņi to uztvers kā motīvu.
-Vai tā cilvēki runā? -Nē, nē, neviens tā nerunā.
Nedomāju, ka mums būtu jāuztraucas par...
Par to, ka es nogalināju Niku naudas dēļ?
Zinu, ka mums bija dažas problēmas, un Niks par to uztraucās,
-bet mēs iztikām! -Libij!
Divi viņa investori iesūdzēja viņu tiesā par naudas izšķērdēšanu.
First Seattle atļāva apķīlāt visus viņa nekustamos īpašumus,
tavus personīgos īpašumus...
Līdz ar Nika nāvi visas šīs sīkās problēmas izgaist
korporācijas aizsegā, un tev paliek 2 miljoni dolāru.
-Vai domā, ka es viņu nogalināju? -Pirmais advokātu aroda likums ir šāds.
Nav nozīmes tam, ko advokāts domā.
Man tas ir svarīgi.
Nē. Protams, ka nedomāju, ka tu viņu nogalināji.
Apakšvirsniek Jang, kādā stāvoklī bija
Morning Star radioviļņu uztvērējs, kad to pārbaudījāt?
Klausules vads bija pārgriezts.
Un ko jūs sākotnēji redzējāt,
kad tuvojāties buru laivai?
Parsones kundzes rokā bija nazis.
Te ir ceturtais lietišķais pierādījums.
Mayday. Mayday. Te Morning Star.
Ziņojiet par notikušo, Morning Star.
Esmu sadurts.
Asiņoju... Ak, Jēzus.
Mani sauc Nikolass Parsons.
-Ziņojiet savas koordinātes. -Es nezinu, vecīt.
Domāju, ka 5 kilometri no Vidbijas salas.
Ak, Dievs! Ak, Dievs!
Parsones kundze, jūs dzirdējāt šai tiesā sniegtās liecības,
un jūsu izskaidrojums ir tāds,
ka kāds atradās uz Morning Star klāja.
-Tieši tā. -Izskatīsim iespējamos variantus.
Varbūt tā bija pirātu banda.
Vai citplanētieši! Vai citplanētieši nogalināja jūsu vīru?
Nē. Saskaņā ar jūsu vīra apdrošināšanu citplanētieši nebija labuma guvēji.
Iebilstu. Jūsu godība, prasītājs...
Iebildums noraidīts.
-Es pastāstīju jums to, kas notika. -Jā, pastāstījāt.
-Jūs teicāt, ka bijāt aizmigusi. -Jā.
Varbūt savā mēnessērdzībā
nāvīgi sadūrāt savu vīru.
Iebilstu. Lūdzu. Halivelas jaunkundze izjautā liecinieci
vai sniedz savu noslēguma runu?
Beidzu.
Es nenogalināju savu vīru!
Es mīlu savu vīru.
Bobij, es nenogalināju savu vīru!
Jums jātic man.
Piedod, Libij.
Tā nav tava vaina, Bobij.
Gribu tev ko lūgt, Endžij.
Gribu, lai tu adoptē manu dēlu.
Nē, Lib, es to nevaru izdarīt. Ne tev.
Es visu pārdomāju.
Nevarēju sadzīvot ar saviem vecākiem. Neatdošu dēlu viņiem.
Ar naudu problēmu nebūs,
jo palikuši dzīvības apdrošināšanas 2 miljoni dolāru,
un tie tiks pārskaitīti uz viņa vārda noformētā trasta fondā.
-Runa nav par naudu. -Es zinu.
Metijs mīl tevi.
Nevaram viņu pamest valsts aizbildniecībā.
Paldies.
Klau, mazais. Nāc pie manis.
Tev vajadzēs kādu laiku padzīvot pie Endžijas.
-Labi, mazais? -Labi.
Tev ies jautri,
un zinu, ka tu labi uzvedīsies, vai ne?
Jā, mammīt.
Tiklīdz viss būs beidzies, mēs atkal būsim kopā.
Apsolu, mazais. Labi?
Es mīlu tevi.
Es tevi arī mīlu.
-Kas tā tāda? -Bagāta kuce no Vidbijas salas.
-Viņa neizdzīvos. -Kā domā, gadu izvilks?
Saderam uz 5 cigarešu blokiem, ka 6 mēnešu laikā izdarīs pašnāvību.
-Saderam. -Lieciet man mieru.
Klau, nesaspringsti. Mēs esam tavas jaunās draudzenes.
Dzirdējām, ka esi noslaktējusi savu vīru. Laikam bija pelnījis.
Mans bija pelnījis.
Saprotu, cik grūti uz šejieni ir tikt.
-Es iemācīju viņam alfabētu. -Vai tiešām?
-Nodziedi to, Metij. Uz priekšu! -Labi.
-Vai iemācījies alfabētu, mīļumiņ? -Jā.
Vai vari to nodziedāt?
A, B, C, D, E, F, G
H, I, J, K, L, M, N, O, P
Q, R, S, T, U, V
W, X, Y un Z
Tagad es zinu alfabētu
Vai nākošreiz dziedāsi ar mani kopā?
Beidz. Laid.
Ej nost no telefona, kuce. Jēzus.
Tev ir maz cigarešu.
Tevis pašas labad iesaku tev ātri nopirkt vēl vienu paku,
ja gribi ar kādu sadraudzēties.
Neesi tā labākā, ko esmu sastapusi.
Dzirdēju, ka mēģini sazvanīt savu draudzeni, to ar tavu dēlu.
Jā, nevaru viņus sameklēt. Viņi ir pazuduši.
Ak, mīļā...
Tici man, ja varētu tik viegli nozust,
es šeit neatrastos.
Arī es nē.
Domā. Kustini smadzenes.
Jābūt kādai iespējai, kā viņus dabūt rokā.
Smola Fraija skolas administrācija.
Sveiki, te Endžela Grīna.
-Endžij, te Dženifera. -Jā, sveika. Kā iet?
-Ir patīkami runāt ar tevi. -Jā, ir jauki dzirdēt tavu balsi.
Paklau, kādu laiku neesmu saņēmusi izstāšanās pabalsta čeku
un gribēju pārbaudīt,
vai tev ir pareiza mana mājas adrese un telefona numurs.
Protams, pārbaudīšu. Vai vari uzgaidīt?
Jā, protams. Paldies.
Jā, te tā ir. Vai tā ir īstā?
Meisona iela 3321,
Sanfrancisko, 94105.
Telefona numurs ir 415...
-Hallo? -Endžij? Endžij.
Libij? Tūkstošiem reižu mēģināju tevi sazvanīt.
-Vai Metijam viss kārtībā? Kur viņš ir? -Jā, viņam viss ir labi.
Viss ir kārtībā.
Ko tu dari Sanfrancisko?
-Iedod viņam klausuli. -Klau, kāpēc tā uzvedies?
Tāpēc, ka tu pazudi, un es mēnesi neesmu redzējusi savu dēlu!
-Tieši grasījos tev zvanīt. -Blēņas!
Endžij, kā tu varēji pārcelties un nepateikt to man?
Mēs plānojām apciemot tevi nākošajā nedēļā.
Vienkārši iedod Metijam klausuli.
Metij? Te mammīte zvana. Nāc sasveicinies.
Nāc šurp. Ņem.
-Sveika, mammīt. -Sveiks, mīļumiņ.
Kā tev iet, Metij?
Es visu laiku domāju par tevi, mīļumiņ. Man tevis tā pietrūkst.
-Vai tev viss kārtībā, mazais? -Es mīlu tevi.
Klau, Metij. Zinu, ka ir bijis tiešām smagi,
bet Endžija atvedīs tevi pie manis nākošnedēļ, labi?
Labi, mammīt.
-Tēti! -Nik?
Nik?
Vakar viņš bija Sanfrancisko.
Man ir telefona numurs, bet tas jau ir atvienots.
Nē, man nav... Man nav adrese pārsūtījumiem.
Viņš ir pazudis. Vai jūs nevariet algot izmeklētājus?
Vai tad jūsu firma negrib atgūt savus 2 miljonus dolāru?
Kāpēc neuzklausiet mani? Esmu nevainīga.
Jā, esi gan. Kā tad, ka esi.
Mēs visas esam bez vainas.
Dzirdu, jau dzirdu.
Tu pārāk augstu mērķē.
Atved šurp tos abus ratus.
Maisot, liec lietā spēku.
Neviens negrib ēst piededzinātus putraimus.
Vai smird pēc deguma?
Zvēru, ka tev smadzeņu vietā ir salmi, meitēn.
Tu atrodies cietumā. Vai apzinies to?
Neviens nevēlas uzklausīt cietumniekus,
tāpēc aizmirsti par savas lietas atkārtotu izskatīšanu
vai apelāciju. Saprati?
Tās velkas gadiem ilgi un 95 % gadījumos ir neveiksmīgas.
Tāpēc, ja gribi dzirdēt manu padomu...
-Negribu. -Vienalga nāksies uzklausīt.
-Izciet savu soda laiku. -Vai nu esi kļuvusi par advokāti?
Reiz biju.
Taču slepkavām atņem advokāta tiesības.
Te tev būs Ziemassvētku dāvana. Vai esi gatava?
Klausies uzmanīgi, jo tas ir vērtīgākais padoms, ko jebkad būsi dzirdējusi.
Vai esi dzirdējusi par tā saucamo divkāršo risku?
Piekto konstitūcijas labojumu?
Ko? Neesi? Divkāršais risks paredz,
ka neviens nevar tikt divreiz sodīts par vienu un to pašu noziegumu.
Vai saprati?
Turpini maisīt.
Valsts apgalvo, ka tu jau esi nogalinājusi savu vīru.
Tevi nevar otrreiz notiesāt par to pašu.
Tas nozīmē, ka, izejot no cietuma,
tu viņu izseko, un kad atrodi, vari viņu nogalināt.
Tieši tā.
Tu vari pieiet viņam klāt Taimskvērā,
pielikt stobru pie viņa deniņiem un nospiest sasodīto mēlīti,
un neviens neko nevarēs iesākt.
Domājot par to, tevi pārņem siltums un tirpas, vai ne?
Pareizi. Turpini maisīt.
Visu cieņu, dārgā. Tevi pārņēmis absolūts naids.
Dārgā, vienīgā iespēja tev tā izskatīties būtu tad,
ja pieskavotu to bildi tev uz pieres.
Uzticies man, labi?
Metija astotā dzimšanas diena, dārgā.
Paskaties uz šo.
Daudz laimes dzimšanas dienā, Metij
Zini, Evelīna, lasīju, ka, pat ja bērns
tiek šķirts no mātes viņa piedzimšanas brīdī,
viņš nekad neaizmirst mātes balsi.
Vai domā, ka tā ir patiesība?
Protams, ka ir.
Jūtu, ka esmu augusi šo pēdējo sešu gadu laikā.
"Augusi"? Dārgā, viņi negrib dzirdēt to,
ka esi pārtapusi par kādu koku, labi?
Atkārto manis teikto,
"Ja varētu samainīties vietām ar savu vīru, es to darītu."
Labi. Tad piemet klāt prāvu devu par ticības atklāsmēm.
-Viņiem tas patīk. -Nē, paklausies, paklausies.
Gribu, lai tu sāc tā,
"Šodien nesēžu jūsu priekšā, lai attaisnotos."
Šodien nesēžu jūsu priekšā, lai attaisnotos.
Es nogalināju savu vīru.
Ik dienu pēdējos sešus gadus man bija jādzīvo ar šo apziņu.
Bet zvēru jums, ka esmu mainījusies.
Kāpēc lai jums ticam?
Nedomāju, ka varu jums lūgt ticēt man.
Ticēt pašai sev ir vienīgais, ko varu darīt,
un, ja man tiktu dota iespēja, es varētu paveikt ko labu savā dzīvē.
Labot pieļautās aplamības.
Tas bija labi. Ak, mammucīt!
-Jā! -Klau! Parunājies ar mani.
O, vecīt, vai redzēji to?
...sešus gadus stāstot otram stāstus
par visiem izciestajiem pārdarījumiem.
Jums ir daudz pāri darīts. Es zinu to.
Iedomājieties, ka visi šie pāridarītāji atnāktu.
-Tas vīrs ir otrā gaiteņa pusē. -Paldies.
Iedomāsimies, ka viņi visi atnāk un atvainojas.
Vai mainītos jūsu pašreizējais stāvoklis?
-Metiena pozīcija un metiens... -Ienāciet.
Otrais sitiens.
-Mans vārds ir Elizabete Parsone. -Kas tev tur kastē?
Elizabete Parsone.
Vašingtonas štats tevi atbrīvojis pret godavārdu.
Turpmākos trīs gadus
tev būs jāievēro visi šīs mājas likumi,
kas nozīmē nekādu kautiņu, seksuālu sakaru, dzeršanas, narkotiku,
nekādu izņēmumu un attaisnošanos.
-Vai saproti to? -Jā.
Šī ir tava sociālās apdrošināšanas karte.
Tev būs jāatrod ienesīgs un noturīgs darbs.
Tu nedrīksti nēsāt šaujamieroci vai jebkādu citu ieroci,
jo īpaši nazi.
Komandanta stunda sākas plkst. 20.30.
Šis ir mans mobilā telefona numurs. Nepazaudē to.
Ja domā, ka pat piecas minūtes kavēsies,
piezvani man, un es aizbraukšu tev pakaļ.
Vai saprati? Labi.
Viens šo noteikumu pārkāpums
un es atsaukšu tavu "ārā no cietuma uz brīvām kājām" karti,
un tu atgriezīsies cietumā,
lai izciestu palikušo cietumsodu un iespējams vēl vairāk.
Paskaties.
-Vai šis tev sagādā problēmas? -Nē.
Jā, sagādā gan. Vai negribi man par to pastāstīt?
Nē.
Tu man sagādāsi nepatikšanas, Parsone.
Nē, kungs, jums nav taisnība. Esmu saņēmusi mācību. Tikai...
Mani neinteresē tava nolādētā nožēla.
Mani interesē tava uzvedība. Ej un labi uzvedies.
Tava ir astotā istaba otrā stāvā.
Nē, tā tu nekur netiksi.
Skaties.
Jauks šampūns.
Ko tu meklē?
Draugu, kuru neesmu satikusi pāris gadus.
Kāds ieteica, ka jāpamēģina meklēt caur internetu.
-Vai draugs? -Meitene.
Labi. Tādā gadījumā es tev palīdzēšu. Vai tavai draudzenei ir e-pasts?
-Nav ne jausmas. -Labi, uz priekšu. Pameklēsim.
-Kā sauc tavu draudzeni? -Endžela Grīna.
Pasta kods?
Kā ar sociālās apdrošināšanas numuru?
Mēs varētu izskatīt kredīta pārskatu, un tur būtu viņas adrese.
Nē. Viņa bija skolotāja.
Skaidra lieta.
VAŠINGTONAS ŠTATA IZGLĪTĪBAS DEPARTAMENTS
Skolotāju Sertificēšana
Endžela Grīna - Meklēt
Un... Lūdzu.
Varbūt, kad meklējumi būs galā,
mēs varētu aiziet uz to man zināmo glīto, mazo bāru
un iedzert kādu malku.
-Ko teiksi? -Jā.
Man tikai vispirms jāsaskaņo ar savu uzraugu.
-Vai biji arestēta? -Faktiski cietumā.
Arests nozīmē ko citu.
Ko tad tu biji sadarījusi, nepareizi novietoji mašīnu?
Ak, nē. Mani notiesāja par vīra nogalināšanu.
Tu joko, vai ne?
Nē, nejokoju.
"Sagriezts un sasmalcināts" - virsraksts avīzē. Iedomājies?
Tu nejoko.
Nē. Es teicu, ka nejokoju. Taču būtu jauki ko iedzert.
Ilgu laiku neesmu nekur bijusi.
Paklau, tikko atcerējos, ka man sarunāta tikšanās ar to...
-Uz redzēšanos. -Uz redzēšanos. Piedod.
Grāmata. Uz redzi.
Ak, mans Dievs.
Viņš mani ved vakariņās
un cienā ar gliemenēm. Vai zini, kas tās ir?
-Jā. -Gliemeži, riebīgi.
Tā vai citādi brīdī, kad guļos ar viņu gultā,
-tas lielais pakaļa pamet mani. -Jēziņ, vecīt.
Dieva dēļ, tu, sīkumainais sūds!
Rūbij, neapvaino mani ar savu kliegšanu.
Es šeit stāvu un ļoti labi varu tevi dzirdēt.
Labi. Piedod.
Starp citu, man nepatīk, ka mani saukā nekrietnos vārdos.
Lēmana kungs, lūdzu nedariet to, labi? Es neko neizdarīju.
-Kur tu biji šo pēcpusdien, Rūbij? -Biju darbā.
Tu stāvēji uz Paika ielas
īsos laima krāsas šortiņos un tīkliņzeķubiksēs!
-Es devos uz darbu, vecīt! -Uz Makdonaldu? Tādās drēbēs?
-Jā, tieši tā. -Tu nedēļu neesi bijusi darbā.
Savāc savas mantas.
Piedod, vecīt. Es tā vairs nedarīšu.
Es vairs nekad to nedarīšu. Es apsolu.
Tu pārkāpi savu godavārdu, tu dosies atpakaļ. Vienkārši.
Tu, sūds. Tu, nolādētais pakaļu laizītāj!
-Tev ir neķītra mēle, Rūbij! -Gribu vienu iespēju!
Es tikai gribu vienu iespēju!
Nolādēts, izdzimtenis!
Kuces dēls. Zemiskais stulbenis.
Ja aizsūtīsi mani atpakaļ, es nobeigšos, tu, zemiskais kuces dēls!
-Ejam. -Ejiet dirst! Nolādētais dirsa!
Izrāde ir beigusies. Ejiet gulēt.
Vai domā, ka esmu zemisks kuces dēls?
Domāju, ka varēji dot viņai otru iespēju.
Mazulīt, šajā mājā nedod otru iespēju.
Šī ir pēdējās iespējas māja.
-Pacenties to saprast. -Jā. Jā, skaidrs.
Kas pie velna kaiš tam puisim?
Es dzirdēju, ka viņš bija vienas koledžas kaut kāds darbonis.
-Tieslietu pasniedzējs vai tamlīdzīgi? -Jā, pareizi.
Tu joko.
Kā viens tieslietu profesors ir nonācis šādā vietā?
-Jo dzīve ir netaisna. -"Netaisna," nevar būt.
Viņu pieķēra braukšanā reibuma stāvoklī, un viņš cieta avārijā.
Dzirdēju, ka viņš tajā negadījumā nogalināja savu sievu un meitu.
Meitene, tu melo. Neviens nenomira.
Saderu, ka tad, kad viņa sieva ķērās viņam klāt,
viņš vēlējās, lai viņa būtu beigta.
Visu viņam atņēma. Arī bērnu.
Gadiem nav redzējis savu meitu.
Libij, nav pareizi, ka esi šeit. Galīgi nav pareizi.
Rebeka, piedod, ka traucēju tevi, bet tu esi mana vienīgā cerība.
Šerona? Nē, lūdzu, noliec to zemē.
Libij, piedod. Es nevaru.
Es gribu atrast savu dēlu.
Sešus gadus Metijs ir bijis kopā ar Endžiju.
Libij, padomā, sešus gadus.
Bendžamin, tā ir lieliska smilšu pils.
Ja tagad atgriezīsies viņa dzīvē,
tas radīs vēl lielāku sajukumu un sāpes.
Libij, lūdzu, padomā par to? Padomā.
Rebeka, es gribu tikai redzēt viņu.
Vai vari iedot man Endžijas adresi, lai varu apciemot dēlu?
Piedod. Man tiešām žēl.
Loren? Nāc, lūdzu kāp lejā. Tā lūk.
-Kur ir Parsone? -Nezinu. Ne šeit.
Laikam tikai jenots.
Pārbaudi augšējo stāvu.
Kater! Šurp!
Velns parāvis!
Redzu viņu.
Tur viņa ir.
Velns parāvis!
Jēziņ, Libij, ko tu šeit dari?
Vai jauki pavadīji dienu pludmalē?
Tu mani tracini, Parsone.
Endžela Grīna - sieviete, pie kuras ir tavs bērns, vai ne?
Vai mēs, lūdzu, nevarētu paklusēt, Lēman?
Labi. Kārtībā.
-Kāpēc viņa pameta pilsētu? -Viņa vienkārši pameta pilsētu.
Jā, ar tavu vīru, kurš nav miris, jo tu viņu nenogalināji?
-Blēņas. -Labi, es nogalināju savu vīru.
Es sagriezu viņu sīkos gabaliņos
un pa gabaliņam izkaisīju Klusajā okeānā.
-Vai esi apmierināts? -Nē. Nē.
Pirms trim dienām tu biji krietni tuvāk savam bērnam
nekā esi šodien.
Tev tikai vajadzēja trīs gadus pagaidīt. Tas viss.
Tu, nolādētā idiote.
Tu nezini, kā tas ir sešus gadus sēdēt cietumā
un ne par ko citu nedomāt, kā tikai par savu dēlu.
Vai izdarīju pareizu izvēli?
Nepareizs jautājums, Lēman. Man nebija izvēles.
Pie velna tavu komandanta stundu!
Kas tā? Tava meita?
Vai tas tev sagādā problēmas, Lēman?
Iešu augšā.
Nekur neej.
Es teicu nē, apsēdies!
Tas ir skaisti.
Džeinij, dārgumiņ, lasi savu grāmatu.
Velns parāvis!
Ak, mans Dievs!
Dabūju viņu! Ķeries klāt.
Šodien ir diezgan vēss ūdens.
Skābeklis ir sagatavots.
-Vai viņam viss kārtībā? -Pieņemu, ka jā.
Vai labprātīgi iedevi viņai pistoli?
Beidz, Karl. Ko tu iedomājies? Uzmanīgi!
Piedodiet. Vai biji iedzēris?
-Nē, es nebiju dzēris. -Kādreiz tā mēdza gadīties.
Vai tev ir kāda ideja, kurp viņa devusies?
-Nē. -Labi.
-Tad tas ir viss, vai ne? -Kas viss?
Notiks izmeklēšana par tavu šodienas rīcību.
Es īpaši necerētu uz atstāšanu darbā.
Karl, neesi smieklīgs. Pie velna.
Liels paldies.
Aizsūtīju tavu tēvu uz kara veterānu slimnīcu.
Viņš stundām spēlēs ķeršanu cilpās.
Dažas lietas nemainās.
Zini, viņš ir labojies.
Man prieks par tevi, mammu.
Es vienmēr esmu teikusi, ka tomātos slēpjas liela nauda.
Vai esat iecerējusi iegādāties BMW?
-Jā. Kurš tad nav? -Tās ir vislabākās.
-Nolēmu, ka pienācis laiks iepirkties. -Skaidrs.
Vai nepārbaudīsit manu kredītvēsturi, vai varu to finansēt?
Lieliski. Lūdzu jūsu sociālās apdrošināšanas numuru,
un sākšu kārtot formalitātes.
Oriola terase 20, Evergrīna, Kolorado.
Vai tā ir jūsu līdzšinējā adrese?
Oriola terase 20, Evergrīna, Kolorado? Tieši tā.
Vai teicāt, ka jūs sauc Endžela Grīna?
Jo šeit rakstīts Endžela Raidere.
Ak, nē. Es teicu Raidere. Endžela Raidere.
Kā ar mašīnu?
Lūdzu. Aizpildiet šo un nāciet atpakaļ.
-Kā ar prostitūciju, Orbī? -Nekā.
Nekā, nekā. Ievēroju likumu, Trevisa kungs.
Es zinu. Es ticu tev. Tiešām.
Man vajag sameklēt dāmu vārdā Endžela Grīna.
Man ir viņas sociālās apdrošināšanas numurs. Gribu, lai tu...
Lūdzu. Zini, ka man nav tiesības sniegt personīgu informāciju.
Man nevajadzēja tev to lūgt. Piedod.
Runājot par informācijas sniegšanu, vai tavs darba devējs zina,
ka tu mēdzi pelnīt, sniedzot orālā seksa pakalpojumus,
par to nokļuvi cietumā
-un nu esi atbrīvota pret godavārdu? -Aizveries.
-Likums prasa, lai tu to pastāstītu. -Labi. Labi.
Labi izskaties, Orbī.
Zinu.
DIENVIDI Evergrīna Kitridža
Mīļumiņ, vai vari atvērt?
Sveiki.
-Kas tur ir, Sem? -Kaut kāda dāma.
Vai varu palīdzēt?
Es meklēju savu draudzeni Endželu Raideri.
Domāju, ka viņa šeit dzīvo.
Nekad neesmu par viņu dzirdējusi.
Taču mēs tikko ievācāmies.
Varbūt jums vajag pajautāt sievietei no blakus mājas.
Viņa šeit dzīvo 40 gadus.
Atvainojiet.
Dārgā, lai ko arī tu pārdotu, man tādi jau ir divi.
Es tikai meklēju savu draudzeni Endželu Raideri.
Viņa dzīvoja blakus mājā.
Man žēl, ka man tas tev jāsaka,
bet Endžija gāja bojā nelaimes gadījumā.
Tas notika pirms trim vai četriem gadiem.
Viena no tām drausmīgajām lietām.
Plīts, viņu mājā notika gāzes noplūde.
Eksplozijas laikā tika sadauzīti daži manas mājas logi un...
Kas notika ar zēnu?
Metiju? Viņš ir tik jauks bērns.
Nē, viņš un Saimons nebija šeit, kad tas notika.
Nabaga Saimons.
Nekad nebiju redzējusi kādu tik bēdu pārņemtu.
Protams.
Vietējā iedzīvotāja gājusi bojā gāzes eksplozijā
Palīdzi man, mazais.
Būtu ļoti labi, ja jūs varētu atcerēties,
ar kādu mašīnu viņa bija atbraukusi.
-Tā bija veca kravas mašīna. -Jā?
Tā ir, hm...
Nezinu, kura gada
-vai ražojuma vai ko citu. -Kādā krāsā tā bija?
SUI GENERIS GALERIJA TĒLOTĀJMĀKSLA & IERĀMĒŠANA
Kandinskis? Baidos, ka tas nav mūsu profils.
Man ir dažas Pikaso un Šagāla litogrāfijas.
Nē. Mani īpaši interesē Kandinskis,
it īpaši viņa zilais periods. Esmu to iemīlējusi.
Pārbaudīsim Art Scan.
Baidos, ka Kandinska darbi netiek bieži pārdoti.
Te ir viens burvīgs, mazs Miro darbs.
-Par saprātīgu cenu. -Tam tiešām jābūt Kandinskim.
Kandinskis, jā.
Te ir burvīga Kandinska 1922. gadā tapusi litogrāfija.
-Tā nav gluži... -Mani interesē tikai 1911. gads.
1911. gads...
Stop. Lūk. Jā. Jā, tas ir tas.
Nē. Baidos, ka esam to palaiduši.
Tas pirms sešiem mēnešiem tika pārdots muzejam Minhenē.
Vai varat atrast, kurš to pārdeva? Varbūt viņiem ir vēl.
Labi. Jā, paskatīsimies.
Atvainojiet mani uz mirkli.
Jā, kungs. Kā varu jums palīdzēt?
Jā. Mans vārds ir Treviss Lēmans.
Esmu no Vašingtonas labošanas iestāžu departamenta.
Vēlējos uzzināt, vai...
Izcelšanās
1999. gads, Džonatans Devero
-Neesat redzējis ienākam un izejam? -Nē...
Patiesībā meklēju vienu jaunu dāmu.
Sv. Luisa iela 820, Jaunorleāna, Luiziāna 70116
Viņa šķita tik izsmalcināta.
Es tiešām gribētu zināt, ko tā sieviete meklēja jūsu galerijā.
Gadskārtējā vecpuišu izsole
Vai varu jums palīdzēt?
Es meklēju Džonatanu Devero.
Devero kunga šobrīd nav. Viņš būs atpakaļ vakarā uz izsoli.
-Vai Metijs ir šeit? -Nedomāju, ka esam tikušās, kundze.
Varbūt vēlaties atstāt ziņu.
Man ir patiess prieks, ka apmetīsieties pie mums
-šeit Montelionē, Kritčas kundze. -Lūdzu.
Vai mans numurs ir ar skatu?
Istabā paveras burvīgs skats uz Misisipi upi, Kritčas kundze.
-Un man ir vajadzīgs masieris. -Tūlīt uzsūtīšu Džeromu.
Brūs?
1420, Kritčas kundze.
Sveiki.
Piedodiet. Vai esat apmaldījusies?
Nē. Īstenībā esmu atradusies. Tikko pavadīju stundu ar Džeromu.
Džeroms. Esmu dzirdējusi, ka viņš ir brīnišķīgs.
Viņš ir fantastisks.
Nebiju tik labi jutusies kopš dienas, kad nomira mans vīrs.
Man ir šis tas vakaram, bet domāju, ka vajadzīgs Armani tērps.
Jā. Ļoti labi...
-Kritčas kundze. 1420. numurs. -Protams.
Pieskaitiet to kopējam numura rēķinam.
Vārds: Dž. Kritčas kundze Numurs 1420
Tā, Kritčas kundze,
es teiktu, ka jums der ceturtais izmērs?
-Otrais. -Protams.
Tevi gaida viens vīrs.
Vai tu noķēri šito? Ko izmantoji ēsmai?
Es noķēru to lielo kuces dēlu
ar tēva atstāto Rebel pievilinātāju.
Darbojas vadāmie šāviņi, pistoles, iespīlēšanas ierīces,
šajos ūdeņos var izmantot dažādas lietas.
Es esmu Džims Mengolds.
Treviss Lēmans, Vašingtonas labošanas iestāžu departaments.
Kā varu tev palīdzēt?
-Kas tas ir? -Kāds, ko es meklēju.
-Smuka meitene. -Jā.
Kā notiesāta slepkava viņa ir ļoti smuka.
Pārkāpa atbrīvošanas noteikumus un izbēga no manas uzraudzības.
Lēmana kungs, es vēlētos jums palīdzēt.
Nē. Negribu jums, puiši, sagādāt raizes.
Varu ar to tikt galā.
Šurp atnācu profesionālas pieklājības vadīts,
jo viņa atrodas Jaunorleānā,
ieradusies, lai nogalinātu vienu no jūsu prominentajiem pilsētniekiem.
Un kā tieši viņa to plāno izdarīt?
Es nezinu. Iespējams, ka viņa lietos no manis nozagto 38. kalibra speciālo.
Roj Lī!
Liec šos tūlīt lietā.
-Viņa izskatās burvīgi. -Ielūgumu, lūdzu.
Lai jums labs vakars.
Labvakar. Paldies.
Lūdzu, ielūgumus. Jā, man ir jāredz jūsu ielūgums.
Lai jums labs vakars. Jūsu ielūgums?
-Labvakar. -Kāds vienreizējs apmetnis.
Kur jūs to sameklējāt?
To pašu man jautāja prezidenta kundze, kad viesojāmies Baltajā namā,
un es viņai arī neatbildēju.
-Jūsu ielūgumu, kungs? -Te tas ir.
Lai jums labs vakars.
-Labvakar, kundze. -Labvakar.
Labvakar, dāmas un kungi.
Labvakar!
Priecājamies, ka šovakar esiet kopā ar mums
šajā īpašajā pasākumā. Ievērojot Jaunorleānas paražu,
kas radusies pat pirms Ziemeļu agresijas kara,
mēs piedāvājam šīs jaukās pilsētas dāmām
mūsu pirmo vecpuisi izsolē,
mūsu namatēvu Džonatanu Devero.
Kur ir tas vīrs? Kur viņš ir?
-Sveiks, Džonatan. -Paldies, Luis.
Vai jūs visi labi pavadāt laiku?
Nu tad, dāmas, jūsu priekšā
ir mēreni reprezentabls vīrietis, kam pāri 30,
ar nešķīstām domām un izlaidīgu dzīvesveidu,
un par šo jums būs jāmaksā tiešām liela nauda,
kas nekādā ziņā nekompensē morālos tikumus.
500.
Dārgās dāmas, manas aproču pogas maksā vairāk.
Vai dzirdu 1000?
-1000. -Paldies.
2000.
Labi, vai tikko dzirdēju apburošās Monro kundzes balsi?
Jo sāku jau uztraukties, domājot, ka esmu jums vienaldzīgs.
2500.
2500. Mums ir jauna solītāja.
-2500. -3000.
5000.
5500.
Mums ir 5500. Vai...
Vai dāma pacels likmi uz seši?
$10 000.
Beidzot kāds apzinās manu patieso vērtību.
Monro kundze, pieņemu, ka jūsu likme būs $10 500.
Dārgā, viņš ir tavs.
Tici man, viņš nav tā vērts. Zinu no personiskās pieredzes.
Jā. Paldies, dārgā.
Labi, pirmo reizi.
Otro reizi.
-Pārdots dāmai aizmugurē. -Pārdots!
$10 000.
Jaunā dāma, vai nevēlaties nākt uz priekšu un saņemt savu balvu?
Sveiks, Nik.
Vai nenoskūpstīsi mani?
Domāju, ka esmu to pelnījusi.
-Un tagad... -Nesarežģīšu lietas, Nik.
Izteikšu tev piedāvājumu, no kura nevarēsi atteikties.
Tev mēdza patikt labi darījumi, vai ne?
Vai varam aiziet uz klusāku vietu?
Nedomāju gan.
Atceros, kas notika pēdējo reizi, kad bijām divatā.
Nedomāju, ka esam tikušās. Esmu Suzanna Monro.
Es esmu Libija. Viņa sieva.
Nu, Džonatan!
Pirms minūtes vēl vecpuisis un tagad jau precējies.
Tu lieki netērē laiku.
Vai sen esat Jaunorleānā?
Esmu šeit caurbraucot, lai paņemtu savu bērnu.
-Drīz došos prom. -Cik jauki.
Beidzot aizmirsīsim pagātnes kļūdas
un turpināsim dzīvot tālāk, vai ne, Džonatan?
-Protams. -Man tomēr ir viens jautājums.
Cik sen jau ar Endžiju drāzāties, pirms nolēmāt tikt vaļā no manis?
-Vai, lūdzu, atvainosiet mūs? -Jā, protams. Ejiet.
-Kur viņš ir, Nik? -Libij. Libij...
Tu izpostīji manu dzīvi, un es tagad izpostīšu tavu,
ja vien neatdosi man Metiju.
-Paklausies. -Tas ir viss, ko vēlos.
Paklausies. Ļauj man tev ko paskaidrot.
Tev šis tas ir jāsaprot. Mēs grimām finansiāli.
Mēs būtu visu zaudējuši.
Ja man būtu pieticis drosmes, es būtu nonāvējis sevi,
bet es mēģināju tevi pasargāt. Tāpēc nopirku dzīvības apdrošināšanu.
Es būtu prom, un tev un Metijam klātos labi.
Es nevarēju iedomāties, ka tevi notiesās.
Viņi notiesāja, Nik.
Un ar Endžiju viss sākās vēlāk.
Tas bija tikai... Tas bija murgs.
Un briesmīgākais bija būt prom no tevis.
Tad tāpēc tu viņu nogalināji?
-Tas bija nelaimes gadījums. -Labs gājiens, Nik. Es tev neticu.
-Tās ir blēņas. -Zvēru pie mūsu dēla dzīvības.
Pat neiedomājies.
Vari sev paturēt savu viesnīcu, savu smalko akcentu un jauno vārdu.
-Tikai atdod man Metiju. -Klau, es saprotu.
Nē. Tagad. Atdod man viņu tūlīt.
Libij, ir nakts vidus. Es nevaru tā vienkārši aiziet.
-Vai domā, ka esmu muļķe? -Nē, nedomāju, ka esi muļķe.
-Neļaušu tev atkal pazust. -Ir pārāk tālu līdz Metija skolai.
-Tev jābūt pacietīgai. -Esmu sešus gadus bijusi pacietīga.
-Vai dzirdu 2000? Dāmas? -Es gribu savu bērnu.
Paldies. Jūs esat brīnišķīga sieviete.
Es rīt tev piezvanīšu, Nik. Bez muļķībām.
Otro reizi. Labi, 2000 par dāmu sarkanajā tērpā.
Atvainojiet. Vai nezināt, kur ir Devero kungs?
-Viņš ir pie bāra, kungs. -Tur?
-Jā, kungs. -Paldies.
Vai esiet gatavi patērēt naudu?
Kurš pirmais solīs? Kurš tas būs?
Piedodiet. Paldies, Marsel.
-Vai varu piedāvāt dzērienu? -Nē, paldies.
Pagaidiet. Ļaujiet man minēt. Jūs dzerat viskiju ar sodas ūdeni.
Es dzeršu diētisko kolu, lūdzu.
Labi, bet deru, ka jūs mēdzāt dzert
un tagad esat atmetis. Deru uz $10, ka man ir taisnība.
Vai esat pārliecināts, ka neesat redzējis šo sievieti?
-Jā, pilnīgi. -Labi.
Ļaujat man precizēt. Viņa domā, ka esmu viņas vīrs...
-Tieši tā. -...kuru viņa nogalināja.
Jā, kungs.
Tas izklausās diezgan neticami.
Neticami vai ticami, bet viņa ir Jaunorleānā,
viņai ir šaujamais, un viņa meklē jūs.
Paldies. Es brīdināšu mūsu drošības cilvēkus.
Dariet to.
Policisti izplata šīs.
MEKLĒ
Nekāda atalgojuma. Lai viņi iet ellē.
Tava bilde būs katrā pilsētas viesnīcā.
Te nu bija labs nakts miegs.
Paņem šo. Dodies prom.
Liels paldies.
Ejam, Lēman. Mēs atradām tavu meiteni.
Kur viņa aizgāja, Dilbert?
Paklau!
-Paklau! -Piedodiet.
-Ko jūs iedomājieties? -Piedodiet, kundze.
Domāju, ka esat kāda cita. Kļūdaina personas atpazīšana.
-Lai jums labs vakars. -Saprotu, ka tā nav viņa.
Lēmana kungs.
-Ienāciet. -Paldies.
-Vai varu jums piedāvāt Kubas cigāru? -Nē, paldies.
Kā redzat, esmu dzīvs un vesels.
Jā.
Kā varu jums šorīt palīdzēt?
Vakar vakarā pamanījām Parsoni franču kvartālā.
Viņa aizmuka.
Atnācu, lai uzzinātu, vai neesat saņēmis ziņu no viņas.
Pilnīgi neko.
Vai jums ir kāda ideja, kāpēc viņa vajā tieši jūs?
Pasaulē ir daudz traku cilvēku, vai ne?
Ak, jā, jums taisnība.
Nav patiesāku vārdu par šiem.
Tās tur ir jaukas bildes. Vai jūsu bērni tās uzzīmēja?
Nē.
Tās gleznas ir zīmējis ļoti ievērojams mākslinieks Kandinskis.
Bet kāpēc man liekas, ka jūs to jau zinājāt?
Atvainojiet mani uz mirkli. Jā?
-Tas ir par darba lietām. -Ak, piedodiet.
Ceru, ka atvainosit mani. Varat iziet pa aizmugures durvīm.
Tās iziet lejā uz virtuvi.
Palūdziet, lai pavārs uztaisa fantastiskās Jaunorleānas brokastis.
-Paldies. -Es iesaku olas Sv. Žaka stilā.
-O, jā. Tas izklausās labi. -Man ir jūsu vizītkarte.
Labi.
Labrīt, dārgā. Ceru, ka tev bija laba nakts.
Gribu, lai tu atved Metiju uz trešajiem Lafajeta kapiem.
Uz kapiem? Dīvaina izvēle atkal apvienošanai.
Tā ir tūristu iecienīta vieta, Nik. Daudz cilvēku apkārt.
Tu esi gudra meitene. Varu viņu turp aizvest uz plkst.16.00.
-Kur ir Metijs? -Nomierinies. Viņš uztraucas.
Tāpēc pateicu viņam, ka viņš var iet iekšā paspēlēties.
Tur viņš ir.
Metij? Nāc šurp, dēls.
Ak, Metij...
-Labi, atvedīšu viņu pie tevis. -Nē! Nē.
To es pati gribu izdarīt.
Metij?
Klau, mazais.
Klau, Metij!
Metij?
Metij, te mammīte.
Džonatans Devero
Lēmana kungs, tev jāiemācās atslābināties.
Kas tev nedod mieru?
Mengold, vai esi jebkad arestējis kādu, kurš, tavuprāt, ir nevainīgs?
Nē.
Rezultātu nav
Protams, nav ziņu par Džonatanu Devero,
kuras būtu senākas par trim gadiem.
-Pirms 3 gadiem šis puisis neeksistēja. -Tātad viņš nomainīja vārdu.
Lēman, daudzi maina vārdus.
-Tāpēc viņi nav noziedznieki. -Jā, bet varu derēt,
ka viņš nomainīja Saimona Raidera vārdu, pirms tam bija Niks Parsons.
-Bet tu nevari to pierādīt. -Nē.
Ei! Vai tas ir tālais zvans?
Piestādiet man rēķinu.
Sveika, Lusij. Te Treviss. Paklau.
Gribu, lai autoceļu direkcija atsūta Nikolasa Parsona
Vašingtonas autovadītāja apliecības fotogrāfiju.
Esmu Jaunorleānas policijas iecirknī.
-Trevis, tev jāparunā ar Keratera kungu. -Trevis!
-Viņš ir ļoti noraizējies. -Iedod klausuli.
Trevis, man nācās piesegt tavu biroju.
-Kur pie velna tu esi? -Paklausies, Karl.
Domāju, ka varbūt tā Parsone mums stāstīja patiesību.
Trevis, tu vairs neesi tieslietu profesors.
Tu pat īsti vairs neesi uzraugs.
Tāpēc beidz spēlēt Mission Impossible un...
Man tikai vajag
Nikolasa Parsona autovadītāja apliecības fotogrāfiju.
-Tik vienkārši. -Brauc šodien atpakaļ,
jo rītdien tev jāstājas vadītāja priekšā.
Karl, es zinu, ka man ir taisnība.
Dod man iespēju, labi?
Es pieklājīgi tevi lūdzu.
Tu atsūti man to nolādēto bildi!
Klau! Klau!
VAŠINGTONA ŠOFERA TIESĪBAS PĀRSONS, NIKOLASS
Tas nav viņš.
Redzi, Lēman lieta tāda, ka šad un tad
mēs visi gribam kaut kam ticēt,
bet aizmirstam, ka 99,9 procentos gadījumu
dzīvē tā vienkārši nenotiek.
Par to nebiju padomājis, Mengold.
-Paldies. Tagad jūtos daudz labāk. -Jebkurā laikā, vecīt. Jebkurā.
Pieturi. Tepat pieturi.
Viss galā, Libij.
Ak, Trevis.
Ziņas.
Paldies.
-Devero kungs? -Lēmana kungs.
Piedodiet. Šis nav piemērots brīdis.
Saprotu.
Daudzi tā jūtas manā klātbūtnē, bet man ir labas ziņas.
Neaizņems daudz laika.
-Nu? -Nu...
Izrādās, ka esmu jums parādā atvainošanos, Devero kungs.
Pēc mūsu pēdējās sarunas sāku prātot,
ka varbūt tā Parsone stāsta patiesību par to, kas jūs mēdzāt būt.
Tāpēc palūdzu Vašingtonas autotransporta direkcijai
atsūtīt Nikolasa Parsona autovadītāja apliecības fotogrāfiju.
-Un? -Un atnāca šis.
Nu...
Mēs visi kļūdāmies. Manuprāt, nekas ļauns nav noticis.
Tad ilgāk par to domāju
un sapratu, cik ļoti izplatīts ir
Nikolasa Parsona vārds.
Zināt, izrādījās, ka tādi ir seši.
Un šis
bija trešais.
Man nekad nav patikusi tā fotogrāfija.
Lēmana kungs, atnācāt, lai panāktu vienošanos,
jo, pieņemu, ka savādāk jūs būtu devies tieši uz policiju.
-Jautājums ir par to, kāda ir jūsu cena? -Miljons dolāru.
Tas ir smuks, apaļš cipars, vai ne?
Labi. Bet jums būs man jādod dažas dienas.
Nekādā gadījumā. Vienu miljonu dolāru tūlīt.
Lēmana kungs, ir deviņi vakarā. Es nevaru tā vienkārši...
Pagaidiet. Pagaidiet.
Man šeit seifā ir $100 000. Tos jūs tūlīt varat dabūt.
Pārējo sagādāšu jums rītdien.
Norunāts.
Mums ir vēl viena problēma - Parsones kundze.
Viņa varētu, pat cietumā būdama, mums sagādāt nepatikšanas,
un tas man tiešām nav vajadzīgs.
-Domāju, ka esmu to nokārtojis. -Ko jūs ar to domājat?
Teiksim, ka problēma ir aprakta.
-Tiešām? -Viņa ir prom, apsolu.
Tev lāgā nesanāk turēt solījumus, Nik.
Vai netaisāties kaut ko darīt?
Kāpēc jūs runājat ar mani? Viņai ir ierocis.
Libij, Luiziānā tiek piemēroti smagāki sodi.
Ja nošausi mani, tev būs jāmirst gāzes kamerā.
Nē, nebūs vis.
To sauc par divkāršo risku. Es šo to iemācījos cietumā, Nik.
Es varētu tevi nošaut karnevāla vidū,
un viņi nevarētu mani aiztikt.
Kā bijušais tieslietu profesors varu apliecināt, ka viņai taisnība.
Kur ir mans dēls?
Svētā Olbana skolā Džordžijā, apmierināta?
Esi dabūjusi savu dēlu. Dabūji, ko gribēji.
Sešus gadus neesmu tik labi jutusies.
Negribu tevi nogalināt, Nik.
Tikai gribu, lai tu ciet tāpat, kā cietu es.
Ar to viņa grib teikt, Nik, ka tev būs jādodas uz cietumu
par slepkavību.
-Kuru tad es būtu nogalinājis? -Mani.
-Jums ir tikai veca faksa bilde. -Kura nodrošina slepkavības motīvu.
Tava sieva, kuru tu iegāzi, tevi sameklē,
un, lai viņa neatmaskotu tevi, tu viņu nogalini.
Tu netiksi sveikā cauri.
-Domāju, ka esmu to nokārtojis. -Ko jūs ar to domājat?
Teiksim, ka problēma ir aprakta.
-Tiešām? -Viņa ir prom, apsolu.
Nik, ierakstītas atzīšanās tiesā izskanēs ļoti pārliecinoši,
un, protams, būs fiziski pierādījumi,
kurus ieliksim tavas mašīnas bagāžniekā.
Lāpsta, mati, mani pirkstu nospiedumi, nedaudz asiņu.
Neaizmirsti benzīnu.
Izskatīsies, ka esi sadedzinājis un apracis ķermeni,
tieši tā, kā tu to apgalvo ierakstā.
Prasītājs atpūšas. Tev labāk no šejienes pazust.
Mirušas sievietes staigāšana apkārt ir lieka,
kad policija nāk apcietināt puisi par viņas noslepkavošanu.
Pagaidi. Es paņemšu pistoli.
Nu, Lēman, vai būsi dzīvotājs?
Šaubos.
Parsones kundze, tā kā jūs joprojām juridiski esat viņa sieva,
tad pieņemu, ka tikko mantojāt smuku, mazu viesnīcu šeit.
Mani tas neinteresē.
Domāju, ka tagad došos.
Nē. Nedosies vis.
Tu esi atbrīvošanas noteikumu neievērotāja. Esi manā uzraudzībā.
Tu dosies ar mani uz Sietlu,
kur pieprasīšu kārtīgu atvainošanos, parādi
un mazu rozā pūdeli atslēgu piekariņā.
SVĒTĀ OLBANA SKOLA
Uz priekšu, Raien, met!
Uz priekšu, vecīt, uz priekšu!
Ko tu gaidi? Ej.
Nezinu, vai jebkad dzīvē esmu bijusi tik nobijusies.
Domāju, ka savā ziņā nemaz necerēju, ka viņu atradīšu.
Un ja nu viņš mani neatpazīst?
-Saproti, varbūt pēc visa šī laika... -Nolādēts, sieviete!
Dēļ tevis es pazaudēju diezgan labu mašīnu
un ne tik labu darbu.
Ja tūlīt neiesi pie tā bērna,
arestēšu tevi par stulbumu.
Ej.
Paldies, Lēman.
Tu izglābi man dzīvību.
Tu manējo arī.
-Treneris Metjūzs. Kā jums klājas? -Prieks jūs satikt.
Drīz būs pārtraukums.
Pārtraukums!
Metij.
Sveiks.
Vai zini, kas es esmu?
Viņi teica, ka tu esi mirusi.
Nē, mīļumiņ.