A început ca un unicat,
Tot universul comprimat într-un spaţiu de mărimea unui proton.
Apoi, Big Bangul (MAREA EXPLOZIE).
Materia comprimată în energie s-a transformat în stele.
Giganţi roşii şi lumi mici.
Stelele au format galaxia, o nebuloasă masivă şi găuri negre.
Călătorind din ce în ce mai repede. Şi mai fierbinte
Găuri care înghiţeau materie.
Constelaţiile au împânzit cerul: LIBRA
SAGITTARIUS
STIFFICUS (PENISSUS)
Apoi au apărut Planetele şi Luni roz
Atomii au format molecule.
Apoi moleculele au format viaţa
care a umplut universul cu creaturi hidoase.
Apoi a apărut Dumnezeu şi vocea Domnului a fost auzită.
Taci maimuţă cretină.
Şi apoi un singur organism a aterizat pe Pământ,
Ca cea mai inteligentă formă cunoscută până la Dumnezeu.
O M U L.
Era una din zilele pe care nu poţi s-o uiţi,
cu bărbaţii ducându-se la meciurile lui Lackers.
Mă duceam în Washington pentru SSP când am auzit APB.
Către toate echipajele disponibile avem o situaţie cu luare de ostateci.
Terorişti într-un număr necunoscut.
Poliţia din Washington avea nevoie de un expert în negocieri,
cu o experienţă vastă într-un mare număr de ani ca voluntar,
care să scoată şi cârtiţele din găuri
şi să le facă să se gândească la multe lucruri.
Aveţi cinci minute să vă predaţi.
Arătaţi-vă mâinile, acum.
Da, şi noi avem burgări, ostateci şi cartofi prăjiţi.
Eu nu vreau mâncare. Vă ordon să vă predaţi.
Şi eu ordon ca 7 oameni să moară.
- Dacă nu un avion. - Ce e cu avionul ?
- Un avion cu pilot şi echipaj. - Vreau ostatecii acum.
- Iată iese un ostatec. - Ce dracu...
Acei ostateci l-au determinat pe mareşalul Dix să intre în acţiune.
La dracu.
Dix, asta e treaba poliţiei. Nu ai nici o jurisdicţie aici.
Acum cară-te !
Simon zice să jucăm un joc. Bine.
Simon zice mâinile sus şi treceţi aici în faţa mea.
Să mergem.
Ce sunteţi, o gaşcă de fanatici ?
Sunteţi supăraţi că nu jucăm fotbal aici ?
Dar domnule Simon, noi suntem ostatecii.
Ce crezi că vorbeşti cu un tâmpit ?
Aceşti imigranţi muncitori sunt inima acestei ţări.
Ei acceptă slujbe pe care alţii nu le-ar face.
Ei fac treburile murdare şi le fac cu zâmbetul pe buze.
Ei nu supără pe nimeni.
Nu, nu vă coborâţi la nivelul lor. Mă ocup eu.
Uşor, îi ridic eu şi voi avea grijă să aibă un proces cinstit.
Trageţi cu lacrimogenele.
Situaţia nu a fost creată de poliţie ci de oamenii care încurcă poliţia.
Poliţia nu e aici să facă dezordine ci să apere dezordinea.
Nimic nu e mai bun ca o slujbă bine făcută şi cu grijă.
Acum era timpul să-l cunoaştem pe marele boss.
Îmi iubesc slujba: fiecare zi e diferită, fiecare misiune e diferită.
Tot departamentul era diferit.
Gata ajunge. Ăsta nu e respect pentru decedat.
Acest centru de pregătire semăna cu un vulcan în mijlocul secţiei.
Şi aici, aceşti oameni grozavi ai statului se pregăteau.
- Dix, mă bucur, intră. - Mă bucur să vă văd dle secretar.
Ea este ofiţer Cassandra Menarez ofiţer în Vega.
Domnişoara Menarez se ocupă de afacerile oamenilor şi extratereştrilor.
Un fel de serviciu de escortă ?
Nu, un serviciu care se ocupă de extratereştri.
Nimic nu e mai bine decât mai mulţi oameni în patrulare.
- Dix, vorbesc de extratereştri. - Extratereştri, extratereştri ?
Adică din spaţiu ?
Da, Vega e o staţie în spaţiu la fel ca Aria 51,
doar că e ca o bulă şi sunt mulţi extratereştri acolo.
Cassandra face rapoarte pentru guvernele implicate, inclusiv al nostru.
Acesta trebuie înmânat personal.
Dacă e adevărat, viitorul planetei e în joc.
Ştiu că e comic, dar preşedintele SUA a fost răpit şi e ţinut ostatec în Vega.
- Omul de la Casa Albă e o clonă. - Stai puţin...
Zice că omul de la Casa Albă e un clown.
Clonă...
- Aşa zice aici. - Da ştiu, e raportul meu.
Asta nu e o glumă Dix.
Ştiu dar l-am văzut pe preşedinte la televizor aseară.
- Nu era preşedintele. - A fost programat să fie.
Cassandra, creierul tău va fi direcţionat aici şi vom putea,
vedea ce ai văzut. Când eşti gata vreau să ne spui ce s-a întâmplat.
Închide ochii. Relaxează-te.
Relaxează-ţi mintea. Las-o liberă.
Dix. Dix.
Trebuie să te uiţi pe ecran.
Am fost pe Vega că să investighez una din minele de acolo.
După mai multe încercări am înţeles că nu aveam nici o şansă.
Grota era blocată. Dar odată am găsit o spărtură în zid.
Am intrat şi am dat peste o cameră care părea un centru de comandă.
Omul vorbea un dialect extraterestru
şi am comutat pe engleză să văd dacă înţeleg.
Dar eu, nu am putut înţelege.
Folosind ADN-ul voi forma clone ale tuturor conducătorilor lumii.
Care vor urma ordinele noastre.
Dar ce a urmat, a fost şi mai rău.
La Washington, preşedintele este o clonă.
Acum să vă prezint: adevăratul preşedinte al SUA.
Acum vom prelua puterea întregii lumi şi "hasta la vista".
Asta e tot ce am aflat.
L-au luat pe preşedinte şi au pus un impostor la Casa Albă.
Răpire, jaf şi fraudă. Asta e încălcarea legii.
Dix vreau să te duci pe Vega să faci o inspecţie de rutină.
Dacă preşedintele e acolo găseşte-l şi adu-l înapoi.
Nu uita: e confidenţial. Orice greşeală şi vom nega totul. Eşti pe cont propriu.
Şi dacă ne vom întâlni în Vega nu ne cunoaştem. Clar ?
Eu am uitat deja.
- Mie îmi ia mult să uit pe cineva. - Vai, foarte drăguţ.
Mulţumesc. Am avut o memorie bună de când eram copil.
Ei bine, mareşale...
- Doamnă... - Menaj.
Felicitări domnişoară Menaj.
Richard dacă nu încetezi să te joci cu "micuţul"... o să ORBEŞTI.
Dar îmi place să mă joc cu el, mamă...
Doamnă Dix, fiul dvs începe să-şi piardă vederea rapid, dar nu ştim de ce.
Mamă cunoaşte-o pe noua mea prietenă.
Richard poartă-ţi ochelarii.
- Să ai un zbor plăcut. - Mulţumesc.
Cred că ăsta e stricat.
Nu aveam prea mult timp. Trebuia să ajung pe Vega fără întârziere.
Aici eram presat din toate părţile...
Departamentul era pe ducă, dar eu trebuia să-l salvez pe preşedinte.
GRAVITAŢIA ARTIFICIALĂ ACTIVATĂ.
GRAVITAŢIA ARTIFICIALĂ POATE CAUZA HALUCINAŢII.
AVERTISMENT: GRAVITAŢIA ARTIFICIALĂ OPRITĂ.
Vă rugăm să staţi jos.
Scott, John ajutaţi-mă să ajung pe navă.
Secretarul a avut dreptate când mi-a spus
că sunt mulţi extratereştri în Vega.
Dar a uitat să-mi spună cât de urâţi sunt.
Regulile: ducerea extratereştrilor pe Pământ înseamnă închisoare.
Deschide geanta.
Mareşal Dix. E în regulă, e de la poliţie. A venit pentru un control.
- Cine.. ? - Sunt ticălosul care comandă pe aici.
- Ăsta e bagajul dumneavoastră ? - Scriu o carte.
Bine aţi venit pe Vega, mareşal Dix.
Atenţiune: Senzorii au detectat un extraterestru într-o formă umană.
Acest lucru e interzis. Repet: Acest lucru e interzis.
- Ce se întâmplă ? - E o diversiune.
Este prima dată când vii aici. Asta se face pentru a apăra Pământul.
Sugeţi-l, sugeţi-l.
Închideţi-l.
Toţi sunt bine ? OK.
Mă scuzaţi, îmi pare rău. Sunt căpitanul Valentino di Pasquale.
- Mă scuzaţi, nu vorbesc extraterestra. - Extraterestra ?
Dar nu există nici un dialect extraterestru înţelegi ?
Îmi pare rău încă o dată. Încearcă să vorbească hip-hop.
- Ce ? - Vrei să spui că tu vorbeşti engleza ?
Vrei să spui că eu nu ştiu engleza ? Te rog, tata era din Brooklin.
Tipul are dreptate. Mareşale, pe aici.
Operaţiunile de cercetare sunt conduse de doctorul Prest. Să vă arăt.
Ne pare rău că nu e aici. A ieşit să joace golf.
Totul e bine ? - Da domnule. Bine, înseamnă că nu e nimic rău.
Permiteţi-mi să fiu escorta dumneavoastră în seara asta.
Da, un tâmpit de extraterestru mai puţin.
Doctore Prats, doctore Prats.
Da locotenente.
- El e mareşalul Dix. - Da, la timp.
Niciodată nu am înţeles inspecţiile. Ce căutăm de data asta ?
E ceva de rutină.
Poate vreţi să-mi vedeţi piesa de rezistenţă.
Piesa de ce ?
Iată schiţa. Aici e intrarea în mină, complexul de administraţie,
Portul spaţial, toate detaliile.
Noi suntem aici. Nu, nu, nu atingeţi, e foarte delicată.
Doctore când veniţi pe Pământ vă arăt macheta pe care am făcut-o eu.
Ard de nerăbdare.
Doctore, raportul dumneavoastră.
Mulţumesc. Domnilor, asistenta mea: "Ea Ţi-a Pus-o".
Am cerut ultima inspecţie de rutină pe care aţi făcut-o.
Toate cercetările noastre se fac aici. De exemplu folosim silicon...
de pe Pământ, inexistent pe alte planete dar esenţial pentru menţinerea vieţii.
Ca mâncarea pentru noi. Aşa şi pentru extratereştri.
Ca să nu fim atacaţi de ei, acest loc e sigur.
Iată că vine şi Johnson.
- Johnson, Preşedintele Johnson ? - Pe Vega nu sunt preşedinţi, mareşale.
Cred că are un simt al umorului inegalabil.
- Ne mai vedem mareşale Dix. - Bine.
Doctor Ushi Kunsler, ofiţer superior în ştiinţe.
Doctore.
Da, în psihologie, parapsihologie şi proctologie solară,
De asemenea supraveghez multiplicarea genetică.
- Clone. - De iepuri ?
Da, dar am făcut mari progrese cu oi.
Molly de exemplu a fost creată ieri la fel ca Dolly, mama ei.
- Poţi face la fel cu oamenii ? - Nu, nu e permis.
- E împotriva politicii internaţionale. - Sper.
Şi împotriva politicii mele. Am fost în marină.
Cu grijă. Este comutatorul de clonare rapidă.
Temperatura a fost reglată pentru orice fel de animal.
Tratatul umano-extraterestru se semnează într-o oră.
Eu mă duc acolo. Poate eu şi mareşalul mergem împreună,
Tocmai l-am cunoscut şi nu cred că avem de ce să ne facem griji.
Puterea turbo activată.
- Bine aţi venit mareşale Dix. - Mă bucur că sunt aici.
Chiar persoana pe care voiai să o vezi. El e mareşalul Dix.
E... e aici...
- E aici pentru o inspecţie de rutină. - Da, văd asta.
- Menaj, Cassandra Menaj. - Încântat de cunoştinţă.
Mareşalul trebuie să se acomodeze. Poţi să mă laşi jos acum.
- Poate te ocupi de nevoile lui. - Încă mai are nevoi de rezolvat ?
Mi-a părut bine de cunoştinţă mareşale.
Mulţumesc, şi mie.
- Mareşale, te rog... - În spaţiu de 2 ore şi...
m-am cazat într-o cameră cu generalul di Pasquale,
am despachetat şi am trimis-o pe Cassandra la bibliotecă
după nişte planuri care să ne ajute la descoperirea laboratorului secret.
Şi acum am ieşit la extratereştri,
pentru puţină socializare cu aceşti ciudaţi.
- Ce faci ? - Te escortez, mă ţin de tine.
Ia mâna din buzunarul meu. Ţine-o într-al altuia.
Hei, şampanie.
Se pare că aceşti extratereştri ştiau engleza de la posturile TV prin satelit,
Semănau cu actorii de la Hollywood.
Da. Chiar şi în spaţiu voiau să fie vedete.
- Cred că l-am văzut pe ăla din peşteră. - Da, şi eu.
- Doi... - Da.
Mareşale Dix. Ce mai faceţi ?
Eu... am... soţia... mea...
Eşti din Washington, să pui o vorbă bună pentru noi.
- Ce e asta ? - Am găsit-o pe jos.
- E... Bronn. Care ? - Nu-ţi poţi da seama, sunt la fel.
Dau o petrecere mâine la club. Sper să vii. Domnişoara Menaj va cânta.
- Ce voce are. Minunată. - Mulţumesc.
Domnişoară Menaj, încântat.
- Ne scuzaţi, avem ceva de făcut. - Mă scuzaţi.
- Eşti noul meu coleg de cameră. - Da.
Vezi, mâncarea e bună înainte.
- Scuză-mă. - Te rog.
Credeam că vrei să ştii de tratatul extratereştrilor.
A fost ideea ta. Poate vii să vezi unele tratate la mine.
Cu plăcere.
Nu te mai reţin.
Drăguţo, ai făcut-o în stilul maimuţă ? Păcat, nu ştii ce pierzi.
- Îţi place muzica ? - Îmi place sunetul flautelor.
Îmi plac flautele, să mă joc cu ele ... să... cânt la ele
Doctore, e a dumitale ?
- De unde o ai ? - De pe podea.
Mulţumesc. Pe aici.
Chelner.
Scuză-mă.
Mă scuzaţi, nu cred că perucile astea vă reprezintă.
Delicios.
- Mulţumesc. - Poftă bună.
Doctore Prats, mă duc în camera mea. Mă găsiţi acolo dacă aveţi nevoie.
- Noapte bună. - Noapte bună, Dix.
- Scuză-mă. - Da.
- Mulţumesc, credeam că nu mai scap. - Pleacă acum, până nu se întoarce.
Domnişoara Menaj s-a întors în apartament. Avea o migrenă.
- Adevărat ? Păcat. - Da, foarte păcat.
În viaţă e important să ai 2 cutii. Una pentru mâncare şi una de distracţie.
După cum vezi sunt stăpânul bufetului,
Şi de asemenea stăpânul lor,
De toate felurile. Priveşte.
N-o să-ţi vină să crezi. Priveşte noul machiaj magic.
Îţi place ? Foarte bun.
Ştiu, îmi pare rău. Lasă-mă să-ţi desfac faţa.
- Telefonul. - Da.
Am ajuns acolo mai repede ca un glonţ, dacă înţelegeţi.
Dacă exista vreo urmă a răpirii pe Vega,
eram sigur că acolo o să fie.
Eu trebuia să intru, să iau planurile şi să ies.
Cât mai repede şi mai liniştit cu putinţă.
- Am intrat. - Înţeles.
Totul e bine aici.
Am izolat rocile strălucitoare.
Unele sunt nemaipomenite.
Ce se întâmplă ?
E Pratt.
Vin acum.
- Ce fel de om ar face aşa ceva ? - Ştiu exact ce fel de om.
O să plătească pentru asta. Cu vârf şi îndesat.
Eşti acolo ? Sunt Doctorul Pratt. Vreau să vorbim, mareşale.
Nu am toată ziua. Deschide uşa odată.
- Imediat. - Deschide uşa, acum.
- Deschide uşa. - Imediat, mă machiez.
Te curăţi, nu ?
Te bărbiereşti nu ?
Da, pe toată faţa. Îmi creşte mult păr.
Încep foarte devreme când am o întâlnire importantă.
Ca cea de azi.
Dă-mi drumul la mână Dix.
Ce faci ?
Idiotule. Ce-mi faci ?
Uită-te la mine. Opreşte-te.
Vreau să ştii ceva.
Ştiu cine eşti şi ce cauţi.
Dar nu-l vei găsi niciodată.
Pratt e în spatele afacerii asteia. Tocmai a recunoscut.
E vinovat clar.
Pratt...
Trebuie să fim foarte atenţi.
Ma duc să mă schimb. Ne vedem mai târziu.
Cred că o să sar peste asta.
Ţine ochii pe doctorul Pratt.
Mareşalul vrea să-l urmărim pe doctorul Pratt.
De ce ?
Nu ştiu. Dar ştiu ce am de făcut.
Stai în spate. Ăsta e un bar. Ai grijă.
Doamnelor şi domnilor.
Principala atracţie, domnişoara Cassandra.
Cred că îmi puteam lua mintea de la Pratt.
Pe scenă,
Femeia asta te făcea să uiţi de tot.
Avea instincte familiale puternice.
Era mama ideală pentru orice copil neplanificat.
Cassandra era bestială. Toţi spun că nu poţi să zbori noaptea.
Cred că ea putea să zboare oricând voia.
Iată-l pe doctorul Pratt.
Omul care-i putea ruina pe toţi.
Se mişcă uşor ca un dansator.
Era timpul ca el să afle
Că şi-a găsit naşul.
Şi era gata să afle.
Doctore ştiu cine eşti şi ce vrei.
Vrei să ştii ceva ? Şi EU.
- Şi eu ? - Da.
Ştii ce vreau. Ştiu cine eşti şi ce vrei
Să ne înfruntăm ca Josey Wales.
Aş putea spune că nu ştii ce faci.
Eu ştiu ce fac. Nu cred că tu nu ştii. Renunţă.
- Ieftin ? - Foarte.
- Dublu ? - Wales.
- Cine eşti ? - Eastwood.
Lasă-mă să mă gândesc.
O să te caut eu.
- "Defect" - Dar aştept de mult aici.
Ce este ?
- O conversie ? - Pe aproape.
La o parte.
Daţi drumul la muzica.
- E vreo sărbătoare ? - Pentru tine.
- Sunt tare. - Unde e Pasquale ?
Iată-l.
Nu râdeţi de mine. Ticăloşilor.
Haide.
Mareşale...
- Trebuie să vorbim. - E un fel de rol, sau ceva ?
E un cyborg.
O să fie bine. Hai să vorbim puţin.
Simte-te ca acasă. Mă întorc imediat.
Bună.
Ceva se întâmplă. Nu ştiu cine e în spate.
Nu ştiu cine sau de ce.
Dar vreau ca tu să ştii.
Mă bucur că mi-ai spus.
Ştiu de ce eşti aici. Nu pot să te ajut.
Trebuie să ai încredere în mine.
Ştiai că...
un leu o poate face de 45 de ori în 3 ore ?
Nu am leu. Nici măcar câine nu am.
Ce avantaje are munca sub acoperire...
Nici nu te aştepţi
Şi înveţi lucruri la care nu te aşteptai.
Ceva încerca să ascundă doctorul dar, cred că "o face" bine.
Te gândeşti la ceva ?
Nu, nici măcar nu gândesc.
- Doctore... - Pleacă.
E timpul să te duci acasă.
Sunt acasă. Este timpul să mă duc eu acasă.
Stai. Vrei să-ţi arăt ce mai ştiu ?
Nu. Chestia cu leul mi-a fost de ajuns.
A... aici erai.
Te aşteptam şi pe tine să încerci.
Doamne. Asta faceţi voi pe aici ?
Chestia asta e bună pentru buze, mareşale.
Le ţine moi şi catifelate.
Cu lapte, fără moca.
Vrei ?
Am venit să văd ce face
după trauma de la club.
- I-am spus despre preşedinte. - Ce ?
Avem nevoie de ajutor.
Nu-ţi face griji mareşale, am buzele moi şi sigilate.
Te-am văzut cu doctor Kunstler. Ce s-a întâmplat ?
Nimic. Am alergat după cai verzi.
Cred că a fost o "urmărire" interesantă.
E cam frig. O să iau o ceaşcă de cafea.
Cineva mi-a desfăcut fermoarul.
Houston avem o problemă. A căzut şi nu se poate ridica.
- Am spus să nu vorbim. - Ştiu domnule, dar preşedintele e aici.
- Omul din spate e doctorul Pratt. - Eşti sigur ?
Pozitiv.
Chemaţi garda galaxiei.
- Cine e ? - Nu.
E ultimul lucru pe care l-aş face.
Trebuie să te descurci singur.
Găseşte-l, e mai mare decât amândoi la un loc.
Siguranţa naţională e în joc. Conferinţa de la Paris e vineri.
Sau Dumnezeu ştie când.
Un moment, mareşalul Dix nu face nimic de capul lui aici.
Are în spate o persoană sus pusă.
Acest om trăieşte într-o casă mare, după cum îţi spuneam...
Casandra.
"Ajutor, am fost răpită"
Stai. Adică preşedintele e prizonier aici ?
- De unde ştii ? - Păi tocmai ne-ai spus.
- Nu. - Ba da.
Da ?
- Se subînţelegea. - Nu-i adevărat.
Doctore...
- Sper că nu ai uitat de aseară. - Un singur lucru.
Eşti arestat. Ai dreptul să nu spui nimic...
vreau să ştii ceva.
Nu eu am ordonat clonarea preşedintelui.
Stai că nu înţeleg nimic ?
- Doar drenarea fluidelor corpului. - Dar ce, ăsta e un animal ?
Drenarea sângelui într-o plasmă clonată gata de acţiune.
- Asta nu l-ar fi putut ucide ? - Ba da.
Mă gândeam eu.
Mareşale, m-a ţinut treaz toată noaptea.
Dar e de înţeles. Cel puţin jumătate de noapte.
Nu ştiu ce mi s-a întâmplat.
Parcă am fost drogat sau mi s-a spălat creierul.
Mă gândeam aseară la şeriful Josey Eastwood...
Clint. Mi-am revenit.
Şi vreau să te ajut.
Te voi duce la Preşedinte şi am să te ajut să-l salvezi.
- Dar trebuie să te mişti repede. - Mă mişc mai repede decât crezi.
Vin de la Cassandra.
A fost răpită. Adică răpită ?
A lăsat un bilet pe uşă.
Scrie "Ajutor". Uite A-J-U-T-O-R.
Să ne mişcăm, avem două vieţi de salvat.
Asta e cea mai uşoară cale de a ajunge la preşedinte.
Dar să nu atingi butonul...
Dă-te de pe mine.
Urmează-mă.
Concentrează-te. Să vorbeşti mai puţin ca de obicei.
Mareşale Dix, fă cunoştinţă cu preşedintele.
Domnule preşedinte...
- Sunteţi chiar dumneavoastră ? - Depinde ce înţelegi prin "sunteţi".
- Chiar sunteţi dumneavoastră. - Normal.
Le-am spus oamenilor ăstora că eu sunt. Ia uite.
Sunt singurul om cu un semn ca ăsta.
Da domnule. Aveţi dreptate.
Încă ceva.
Zi-mi cine cântă aşa la saxofon.
Domnule preşedinte, m-aţi convins.
Mă numesc Dix şi mă ocup de securitate.
- O să vă duc la Washington. - Bine.
Ce faci aici ?
Credeai că e aşa uşor Dix ?
Cine ai vrea să fii Rodman sau Rodin ?
Preşedintele s-a supărat.
Trebuie să-l schimb cu Cassandra.
Gata.
Eşti arestat.
Şi toţi clovnii ăştia. Ai dreptul să nu spui nimic.
Tot ce spui poate fi folosit împotriva ta.
Pe el.
Ce curaj, ce poezie...
Ce mers delicat de felină...
Ticăloşilor, o să vă rup feţele.
Am fost un fraier cu vorbele alea romantice...
Această tânără era dură.
Lupta ca un călugăr budist.
Avea de toate:
Mişcări de balerină, curate.
Ce-mi plăcea.
Impresionant.
Dar, cum spuneam, e rândul tău.
Bine că eşti aici. Mă simt în siguranţă cu tine.
Să nu mai vorbim de mine. Să ieşim de aici domnule Preşedinte.
Pasquale.
Localizează-i pe Szitzu şi dr Kunstler.
Ne întâlnim în fata laboratorului.
Ne îndreptăm spre Washington DC. Adu servieta cu machiaj.
Cine era ăsta ?
Haide.
Ridicaţi-vă odată.
Aşteptaţi. Lăsaţi-i să plece...
Di Pasquale l-a machiat pe preşedinte ca Fidel Castro sau ZZ Top
Ăsta e cel mai bun mod de a pleca.
- Înapoi. - Da.
Dacă ZZ Top are nevoie de saxofon ?
Era bine să vizitez Washingtonul din nou, dar nu aveam timp de asta.
În 2 zile clona trebuia înlocuită.
L-am contactat pe secretarul Osborne.
Bine băieţi, să ud puţin boscheţii de aici...
Aduceţi şi o umbrelă
Iar noi l-am ajutat să se dezbrace mai repede.
Ce se întâmplă ?
Di Pasquale a machiat clona să nu se prindă nimeni. Un moş.
Vineri o să prezidez conferinţa de la Paris
cu toţi şefii de state.
O să anunţ măsuri pentru îmbunătăţirea situaţiei pe glob.
Bună treabă.
Acum trebuie să scoatem clona.
Trebuie să ne grăbim.
- Hei. E doctorul Pratt. - Da, el e.
Sunt forţe acolo. Să uităm şi să-i dăm drumul.
Să-l scoată cineva pe impostorul ăsta de aici.
Stai, să nu ne grăbim.
Sunt forţe, dar nu cred că sunt ale noastre.
E posibil să ni se fi înscenat.
Şi să-l scoatem pe adevăratul preşedinte.
Corect.
- Sigur eşti preşedintele ? - Am semnul din naştere.
- Am văzut semnul. - Nu înseamnă nimic.
Şi semnul e clonat.
Dar nu am nici un semn. L-am îndepărtat acum trei luni.
Din motive personale. Dacă mă ajutaţi, vă arăt.
Oh, Doamne.
Doctore, semnul trebuie să fie pe lateral, nu în faţă.
Nu e nici un semn.
Există o soluţie simplă.
Un preşedinte mort.
- Deci nu numai Pratt, şi tu. - Foarte bine, Dix.
Asta a fost o treabă bună.
Nu îndeajuns.
Aveţi încredere în cineva să ne ducă la Paris ?
Preşedintele a văzut câteva aparate de zbor.
Misiunea era să rezolv ceea ce încă nu făcusem.
La Paris era o clonă care semăna exact cu preşedintele.
Şi avea semnul s-o dovedească.
Noi îl aveam pe preşedinte dar nu puteam dovedi nimic.
Nu ştiu cum vom rezolva,
dar trebuie ca preşedintele să-şi ţină pantalonii pe el.
Mulţumesc foarte mult.
"C" e o literă de la"cuvânt" ?
Aveţi rezervat ?
Rezervat, dacă avem rezervat ?
Indienii se întreabă dacă au rezervaţii.
- Ce e aia ? - E ceva de hochei.
Se foloseşte la hocheiul pe nisip.
Acte aveţi ?
Kşi ę Dabuti.
Mă bucur să te văd.
Eu sunt.
O, Doamne.
Pratt nu ar căuta sub costumul ăsta.
- Dar tu ? - Accentul pare german.
E ca o cursă de şoareci.
- Aveţi invitaţie ? - Bineînţeles.
Artistul cunoscut sub numele...
Prince... deghizat.
Zâmbiţi vă rog.
Tu nu eşti artistul cunoscut sub numele de Prince.
El e aici.
Haide Dix, să plecăm de aici.
Grozav, se serveşte cina aici, o să iau "aria toreadora".
Dabuti. Camilo.
Plăteşte ce îmi datorezi.
Ce cămilă ?
Vor să cânţi un solo la saxofon.
Casa Albă are mascaţii pregătiţi să intre pe scenă.
- Şi nu am saxofonul. - Îl vei avea.
Bună.
Vrei îngheţată ? E foarte bună.
Sau poate vrei vanilie ? Vanilia e minunată.
Italiană. Excelentă. Îţi place îngheţata ?
- Nu. - Nu, mulţumesc mult.
Saxofonul meu a dispărut.
Îngheţată.
Ciocolată, vanilie, gorgonzola.
Felicitări.
E cea mai buna îngheţată...
Trebuie să plecaţi.
Dă-i drumul.
Scuze.
- Doamnă preşedintă, îmi pare rău. - Nu, a fost un accident.
Vedeţi ?
Hai, înapoi la treabă.
- Văd că prietenii noştri sunt aici. - Vrei o îngheţată ?
Ar trebui să alertăm poliţia.
Ar fi bine să văd ce se întâmplă.
Se pare că sunt aici.
A, îngheţată.
Unul vinde îngheţată iar unul e deghizat în poliţist.
Ce ? La dracu.
Inspectore, viaţa preşedintelui e în joc.
O să-i prind, fii sigur.
Ştiai că sunt în Washington, nu ?
Tu aveai treabă pe Lună. Eu eram acolo.
Singurul loc unde ar putea face schimbul e sub scenă. Să ne uităm.
Să vedem unde e saxofonul.
- Ce a zis delegaţia japoneză ? - A, nu înţelegi un cuvânt.
M-au întrebat dacă îmi place Sushi.
Şi ? Le-am spus că Susie e tare.
Glumeam, ai încredere în mine.
Maestro...
Hei, ăsta nu e cor bisericesc. Urăsc opera.
Ia asta.
Îi controlează pe toţi.
De ce e sub scenă ?
- Eşti bine ? - Da.
- Unde suntem, ? - Sub scenă, ce crezi, pe acoperiş ?
Unde sunt ? Trebuie să-ţi ţii faţa acoperită.
Trebuie să acţionăm ca o echipă.
Bună idee Dix.
Sunt haine de femei aici.
Frumos maestre.
- Maestre, tu eşti ? - Da, da, e maestrul.
A fost un accident.
Îmi schimb roba cu cea de faraon.
E pentru aria "Aida";
Stai.
Ţi-am spus că nu sunt bune.
Ştiu că poate e un moment prost,
dar aţi putea cânta ?
O nota micuţă ?
Molto grande, molto grande Klementyno...
Eşti pierdut pentru totdeauna, molto grande Klementyno...
Mulţumesc.
- Să vă pun asta. - Nu, nu, păstrează-l.
Nu e tipul potrivit pentru barba mea.
O să-l venerez.
- Arrivederci. - Mulţumesc.
Pronto di salami.
Pasta di fasola.
- Ce e asta ? - Platforma, sus şi jos.
Ce e asta ?
- Staţi, aveţi acte ? - Am avut acum câteva ore.
Arătaţi-mi actele.
- Aveţi nevoie de acte de culise. - Aha, de culise.
Da.
Aici trebuie să fie.
- Ce e asta ? - Nu atinge, e panoul de control.
De aici se fac efectele speciale.
Nimeni nu trece cât timp sunt aici.
Sus, vă rog.
Ce se întâmplă ?
- "Ei te vor." - Pe mine ?
Prindeţi-l.
Să mergem.
Uau, ciumeg.
- Ai găsit arma ? - Da.
Dacă reuşeşte, omoară-l pe preşedinte.
Pe cel adevărat.
Tu ai făcut faza cu scena ?
- Vreau să-i găsiţi şi... - Dar nu e nimeni.
Idiotule, o să mă odihnesc acum apoi îmi schimb costumul pentru actul 2.
Când mă întorc ar fi bine să-i fi prins altfel...
Ştiţi povestea cu femeia care se duce la doctor şi zice "sunt bolnavă" ?
Ce se întâmplă ? Sunt aici.
Maestro...
Trebuie să îţi mulţumesc din nou. Le ţin aproape de inimă.
Ce tot spui ? Nu ţi-am dat nimic.
De altfel prezervativele mele sunt inscripţionate cu portretul meu.
Astea sunt de contrabandă. La o parte.
De contrabandă ?
Supraveghează-l.
- Kunstler e de-al lor, un superspion. - Ştiam eu că e un super-super... sigur.
Lucra pentru Pratts.
Şi dansul ăla, corpul şi limba...
- Ăla era dans ? - Din toate ţările, universal.
Şi ce mi-a spus de lei, că o fac de 45 de ori în 3 ore.
- De câte ori ? - Supravegheaz-o pe Kunstler.
Are ordin să-l omoare pe preşedinte.
Se aşează pe masă pe spate îşi desface picioarele ah,...
Garderobier. Unde îmi e costumul.
Dar era aici. Chiar eu l-am pus aici. Te spânzur dacă nu-l găseşti.
- Au venit pentru voce nu pentru haine. - Crezi că dacă ar fi în mijlocul
bătăliei cu nemţii ar purta boxeri americani ?
Doctorul se uită şi spune: "Nu mai e nici un termometru pe aici"
Domnule preşedinte, suntem gata.
- Plec. - Noroc dulceaţă.
Domnule preşedinte.
Nu uita: el are semnul,
pe când noi nu. Aşa că ţineţi-vă pantalonii pe dumneavoastră.
Şi ţineţi degetele încrucişate ca Osgood şi uitaţi ce a spus.
Nu uitaţi ce a spus.
- Nu a văzut dar i s-a părut. - Eram în faţa lui.
La început prezervativul meu apoi costumul meu...
- Dă-i drumul. - Bine.
Probabil că nu ştie. Aşa că nu uita, semnul din naştere...
Domule preşedinte, totul e bine.
Puteţi să suflaţi în instrument cu încredere.
Mulţumesc.
Acum, doamnelor şi domnilor îmi face plăcere
să vi-l prezint pe invitatul surpriză.
- Până acum e bine. - Nu fii aşa pesimist.
- Îmi place cum suflă. - Şi fiului meu îi place.
Să mergem.
Eşti bine ?
Prinde saxofonul.
Ce facem acum ?
Intraţi în scenă pe uşa din spate.
E bun.
Ce ?
Ai încurcat lucrurile pentru ultima oară.
Aha, aşa.
Impostorule, o să te opresc.
Linişte.
Cine e cine ?
Avem aici doi preşedinţi.
Doi ? E un coşmar.
Doi identici.
Identici da. Dar memoriile sunt la fel ?
Iată ceva ce am compus la şase ani. Nimeni nu ştie.
Bine, acum...
Cine e adevăratul preşedinte ?
Bine. Ce zici de asta ? Am învăţat-o ieri.
Nu e aşa bine, nu ?
Iată clona inspectore.
Îşi aminteşte totul până a fost clonat.
Dar nimic după.
Da doctore Pratt, iată clona.
Tu eşti de vină.
O să te distrug.
Ce facem ?
Doamne, dă-le minte.
Dumnezeu a zis: "Să fie muzică".
- Nu o să mai stăpâneşti lumea. - Din cauza unor idioţi ca tine ?
De asta are nevoie un om.
Ia-ţi mâinile de pe mine.
Fă ceva.
Soluţia e să omorâm preşedintele.
La dracu Baby.
Hasta la vista, Baby.
Am descoperit clona.
Doamnelor şi domnilor,
Aceasta poate fi cea mai mare salvare făcută vreodată,
Şi se datorează în totalitate
Şerifului de la securitatea galactică Dick Dix.
- Mulţumesc domnule preşedinte. - Cu plăcere Dix.
Lumea îţi mulţumeşte.
Mareşale...
Acum ştiam cum e să fii o torţă de 4 iulie.
Mi-au ajuns chestiile cu eroul.
Voiam să mă întorc la pistolul
Şi cătuşele mele. Da, voiam să mă întorc în Washington DC unde
Fiecare parlamentar avea dreptul constituţional de a fi un lord.
"ŞASE LUNI MAI TÂRZIU"
Poftiţi supa.
Miroase grozav.
Aş vrea să propun un toast.
Pentru tine.
Da, dar tu ai făcut lumea un loc mai sigur.
Şi loviturile tale au ajutat mult.
Cum merg treburile pe Vega ? Am auzit că ai fost promovată.
Da, acum sunt responsabila cu erecţiile celor de pe Vega.
Felicitări. O altă mare surpriză.
Îmi place să-mi petrec vacanţa pe Pământ.
E linişte. Oceanul, muzica...
Reclame nostime.
Eşti bine ?
Da, doar mă scobeam în dinţi.
Trebuie să-ţi spun ceva.
Văd oameni morţi.
Uite.
Hei, Baby.
Ai dreptate.
Vreţi desert ? Avem "plăcintă cu silicon".
Şi îngheţată "buze siliconate".
Dar pentru voi, avem arme.
- Mari. - Pentru tine.
Astea sunt arme ?
Asta e o armă mare.
Mareşale ai făcut lumea un loc sigur. Din NOU.
Să-ţi spun... Să ştii că... deşi ai putea să-mi fii tată...
N-aveam cum pentru că... nu am fost în Franţa niciodată.