SLITNA SAGOR
Det var en gång i Puddingköping en varg som hette Rääv.
Rääv stavas med två Ä. R-Ä-Ä-V. Mitt visitkort.
Ingen kunde köpslå som han.
Jag har hästen du behöver, farfar.
Treväxlat betsel, matchande hästskor.
Det är rena rånet.
-Får jag se på tänderna? -Tänderna?
Köper du en häst eller en skönhetsdrottning?
Ja ja, här har du dina pengar.
Och här har du din häst.
Kom då, pålle!
Hör du! Jag ville ha en häst som levde!
Den levde, men jag sa aldrig när!
Ingen gillade Rääv, men man kunde aldrig överlista honom.
En dag skuttade den listige Rääv genom skogen...
Hoppsan!
...när han såg en mystisk kista i en glänta.
Med en märklig inskription.
Om min skatt de flesta hör men den som öppnar mig, han dör!
En skattkista! Vilken tur jag har. Men den som öppnar den han dör.
Jag behöver nån idiot som gör det åt mig.
Men vem kan vara så dum i huvudet?
Desmond Dumskalle var inte direkt byns fåne.
-Jag kom på andra plats! -Desmond, min vän!
Jag behöver hjälp med att öppna en kista.
Den som öppnar kistan, han dör!
-Hur vet du det? -Jag hörde första delen av sagan.
-Så jag tänker inte öppna den. -Men du måste!
I kistan finns en vacker prinsessa som förtrollades av en elak häxa.
Desmond visste inte att Rääv var en skicklig buktalare.
"Hjälp mig, Desmond!"
Jag hörde en röst. Det finns ju nån därinne!
-Hur vet hon vad jag heter? -Hon har varit kär i dig i åratal.
Vilken lycka! Vänta, älskling.
Din hjärtepumpa är här!
Heliga moster Hanna! Titta här.
Guld, juveler, drottning Viktorias spottkopp.
Jag är rik. Rik!
-Jag ser ingen prinsessa. -Självklart inte, dumskalle.
Det var ett skämt, fattar du?
Jösses...
Hämta en stor säck så delar vi på skatten.
Halva-halva, fifty-fifty.
Okej då, men jag ville ha en prinsessa.
När Desmond hade gått tog Rääv fram sin säck-
-och fyllde den med skatterna.
Under tiden vandrade Desmond runt och letade efter en säck-
-när han råkade på en vacker mjölkpiga.
Hejsan, fröken! Du råkar inte ha en säck med dig?
-Jag är klädd i en. -Jag ska lägga min stora skatt i den.
Din stora skatt? Vänta ett ögonblick, raring.
-Här har du! -Tack så mycket.
Vänta på mig, hjärtepumpan!
Rääv hade fyllt säcken när han såg att ett mynt låg kvar.
-En encentare! -Han var förstås tvungen att ha den.
De är värda pengar på öppna marknaden.
När han sträckte sig efter myntet tappade han balansen och...
Här är jag, mr Rääv!
Titta! Han lämnade kvar min del.
-Men var tog han vägen? -Jag är inne i kistan!
Ja, eller hur?
-Vilken skämtare. -Släpp ut mig!
Tack för att ni delade upp skatten, mr Rääv, var ni än är.
Fånen gick sin väg följd av den vackra pigan.
Vänta på mig, sötnos!
Hädanefter, när nån frågade efter Rääv, blev svaret alltid detsamma:
Vem bryr sig?
Men Desmond Dumskalle och hans vackra fru levde lyckliga...
...i alla sina dagar.
Vänta nu! Enligt legenden skulle den som öppnar kistan dö.
Japp, men det stod inte när.
SLUT
Det var en gång i Kanada en saga om hjältar och skurkar.
Och allt började med två pojkar, en flicka och en häst.
Jag vet inte, Dudley. Att bestämma vad man vill bli är en stor sak.
Det handlar inte om vad jag vill.
Det är mitt öde att bli ridande polis.
Jag måste se världen innan jag kan bestämma mig.
-Vilka mesar. -Hur så? Vad ska du bli, Snidely?
Det syns väl? Jag ska bli skurken.
-Varför då? -Han är den som har kul.
Och om man är skurk får man göra sånt här.
-Snidely! -Och såhär!
Hej då, ridponken!
Jag är bättre än dig på att rida! Och på att göra det här.
-Men Dudley! -Kom igen, Nell.
Nell hyste ömma känslor för både Dudley och Snidely-
-hennes bästa vänner i hela världen-
-men Dudley kunde inte tänka på nåt annat än att bli ridande polis.
Det var förstås till fördel för hans kamp om den unga Nell-
-ty en ridande polis är alltid modig, stark och cool.
Vi tar om det, tror jag.
En ridande polis är alltid modig, stark och...
Tjugo år senare hade Dudley Do-Right uppfyllt sitt öde.
Han hade blivit ridande polis.
Hans trogna häst Horse. som också hade vuxit upp-
-var den bäst tränade hästen hitom Ottawa.
Apport.
Okej, inte så bra tränad.
Dudley var en aktad medlem av Kanadas ridande polis.
Han hade sitt eget vuxna fort, sitt eget vuxna kontor.
Han hade verkligen vuxit upp och blivit modig, stark och cool.
Dudleys rival Snidley K Whiplash hade också uppfyllt sitt öde.
Han hade blivit skurk och tagit med ett gäng skurkaktiga vänner.
Hur kan jag...stå till tjänst?
Kan du vänta tills alla är inne, tack?
-Vad betyder det här? -Vi rånar er.
Ge oss allt ni har annars skjuter vi er.
-Allihop? -Allihop!
Nej, vänta. Kevin, hämta pengarna.
-Och glöm inte guldet! -"Och glöm inte guldet!"
Trevligt att göra affärer med er.
Vi har pengarna och guldet!
Snidely visste att man skulle kalla på Kanadas främste ridande polis.
Som var upptagen med polisangelägenheter.
Nej, nej, nej. Ansjovis på halvan med pepperoni, sen vitlök och oliver.
Bra. Tjugo minuter?
Det var allt. Tack, mamma. Jag älskar dig med.
Då var det dags!
Samtidigt på Snidelys inte-så-hemliga gömställe.
-Men var är guldet? -Whiplash tog det!
-Var är han? -Han måste vara här.
Han stack med allt guld! Allt vi har är futtiga 26 000 dollar.
Vi måste hitta Whip!
När vi gör det ska vi döda honom, riktigt långsamt.
-Men var är han? -Bra fråga.
-I Sudan, hörde jag. -Var ligger det?
I Afrika, idiot. Han bor tydligen på Hilton.
På Hilton, minsann?
Kom, grabbar! Vi hämtar honom!
Ingen visste att det var Snidely som sände dem till världens ände.
Ja, han var verkligen en riktig skurk.
Det är så enkelt.
Man behöver bara hitta 999 av de mest korkade brottslingarna-
-i Nordamerika, så faller allt på plats.
Nu kan endast en man stoppa mig.
Den mannen kunde endast vara Dudley Do-Right, ridande polis.
Under tiden lurar en illvillig figur i en övergiven guldgruva.
Jag gillar att lura. Det är så jag.
Alla visste att gruvan var tom på guld-
-men Snidelys onda plan var att placera ut lite.
Gruvschaktet rasade just samman.
Kom, vi ska till den mörka och läskiga delen av skogen.
Horse! Då så, jag tar fordonet.
Ut därifrån, alla barn!
-Jag är väl knappast nåt barn. -Snidely?
Snidely Whiplash.
-Dudley Do-Right! -Queensberry-reglerna!
-Upp med dem! -Jag är beredd, DD.
-Varför har du ett gevär? -Jag var på jakt.
-I en övergiven gruva? -Ja.
-Jag jagade vampyrer. -Vampyrer?
Jag är rädd för det. Tro mig, Do-Right, de finns.
-Jag tror dig inte. -Håll den här.
Vänligen undersök denna hylsa från ett gevär.
Så ser du att den inte är tom, utan gjord av guld.
En vampyr dödar man endast med en påle genom hjärtat eller en guldkula.
Det finns alltså vampyrer i trakten?
Tyvärr, bakom i stort sett varenda träd.
-Vad var det? -Jag räds att gissa.
-Jag måste iväg. -Jag tänkte väl det.
-Vi ses. -Bra jobbat.
Så blev det. Medan Whiplash jagade vampyrer var vår hjälte hemma:
Gömd bakom en utklippt kartongpolis.
För även en riktig ridande polis kan tycka att vampyrer är läskiga.
Vampyrer, verkligen...
Om en vecka tror alla idioterna att det finns guld uppe i bergen.
På dagen arbetade Snidley hårt med-
-att ordna ett möte mellan ett tåg och den lokale bankchefen.
Är det ett tuff-tuff-tåg som är på väg hitåt?
Jag kan inte göra så mot kunderna.
Du kommer att äga allt!
Ja, jag skriver på. Alla låneinbetalningar går till dig.
Och en kassör som kommer att namnges senare.
Betala lånet nu, annars äger jag ert torp med renoveringsbehov.
-Ni är inte vår bankman. -Nu är jag det.
Läs och lid!
-Hur kan ni göra så mot oss? -Hur?
Jag föddes sån. Det är i mina gener.
Ut nu, och ta med er småtomtarna.
Just det, skynda på. Ett led.
Sluta flina. Och inget prat.
På detta gemena sätt tog Whiplash över-
-hela Semi-Happy Valley, inklusive det lokala motellet-
-vitkålssalladkorvkiosken, begravningsbyrån, hela staden.
Lokalinvånarna blev förstås en smula oroliga.
Vad står på här ute? Vad har hänt?
Vi har förlorat våra hem och företag.
-Det var en lättnad. -Jaså?
-Att det inte handlade om vampyrer. -Nej! Om blodsugaren Whiplash.
Han har tagit allt - våra hem, företag, gårdar.
-Vad menar du med "vampyrer"? -Vet ni inte det?
-Skogarna är fulla av dem. -Va?
Vår hjälte Dudley hade aldrig känt sig så ensam.
Whiplash City var en spökstad. Nell hade varit borta i åratal.
Nu var det bara han och Horse.
Det är bara du och jag, Horse.
Om jag vet nåt alls så är det de här två sakerna:
Nell kommer aldrig tillbaka och du lämnar mig aldrig.
Horse?
Vart ska du, Horse? Det finns vampyrer därute!
-Vem där? -Vad?
Säg inte... Säg inte "vad"!
Jag vet att du är en vampyr.
Jag varnar dig. Det finns vitlök härinne.
Det är jag, Dudley. Nell Fenwick.
Försök inte. Du är en vampyr.
Bara en vampyr kan inte besvara den här enkla kanadensiska frågan:
Vad heter Wayne Gretzky i mellannamn?
Jag vet inte, Dudley. Vet du?
Nej, det vet jag inte.
Herregud.
-Jag är en vampyr! -Du är ingen vampyr, Dudley.
-Det luktar bränt. -Skulle jag gå på det gamla tricket?
Precis då mindes Nell den berömda kanadensiska filmsången.
När jag kallar dig
Nell, det är verkligen du!
Kan du svara mig?
Mitt hjärta erbjuder jag
Till dig
-Din kalla tystnad -Mäktar jag ej
När jag kallar dig
-Vill du stiga på, Nell? -Ja.
Nell.
Vad har du haft för dig i alla år?
Jag har sett världen. Jag tog examen i filosofi på Yale.
Doktorerade i diplomati på Harvard.
Blev USA:s ambassadör i Guam.
Och?
Nu är jag hemma för att få det enda en hög utbildning inte kan ge.
En sån där ullig pläd från ridande polisens butik?
-Nej, Dudley. -En strandvilla med jacuzzi?
Nu slutar vi låtsas, Nell! Jag kunde inte säga det här förut...
Dudley.
Nell.
Dudley!
Dudley?
När jag kallar dig
Sluta sjunga den där sången.
-Var var jag? -Vi kanske ska gå ut.
Det är majsfestival på reservatet...
-...med fyrverkeri och allt. -Eller så här:
En lugn kväll framför brasan med rostade marshmallows.
Nu mindes jag vad jag skulle säga!
Nell Fenwick, jag...
Nell, jag älskar dig!
Den världsvana Nell hade aldrig förr fått en kärleksförklaring av en älg.
Vi går till majsfestivalen.
Okej!
Jag lagar golvbrädorna nästa tisdag.
Hoppas att det inte är älgjakt!
Lite hjälp åt älgen, kanske?
Snälla? Tack.
De fann en älghuvudborttagare-
-och begav sig sen till majsfestivalen.
Dudley, det här är så äkta!
Vi är i Kanada, Nell. Här uppe är allt äkta.
Titta, där är hövdingen.
Hövding!
Det var hövdingen över den nästan okända stam-
-av South Brooklyn-indianer som är kända som Canarsie Kumquats.
Dudley. Det var längesen.
-Ni minns nog Nell. -Nell Fenwick! Du ser underbar ut!
-Hur är det? -Mig må bra.
Vad fint, hjärtat. Kom, vi går och ser på showen!
Sån här Riverdance har blivit jätteinne.
Dudley? Du minns väl Endast Ståplats?
Javisst. Hur är det, Endast Ståplats?
-Bra. Kan vi prata? -Självfallet.
Bravo!
Hör på, jag är ingen tjallare.
Men jag har sett en snubbe i skogen-
-med nån Abe Lincoln-hatt och slängkappa-
-som skjuter på stenar och bäckar och skit med gevär.
-Fortsätt. -Verkar inte det knäppt?
Det är Snidely Whiplash. Han tror att han jagar vampyrer-
-med guldkulor, vilket är skitläskigt.
-Vampyrer eller guldkulor? -Vampyrer.
Jag tycker att du är helgalen.
-Jag eller han? -Jag, jag.
Just ett snyggt sätt att tilltala sin hövding.
Om ni ursäktar, den här polisen är på dejt.
Om vi ändå hade hunnit se fyrverkerierna.
-De är ännu vackrare härifrån. -Ja.
När jag kallar dig
Dudley? Inte nu, tack.
-Nu ror vi bara. -Självklart, Nell.
Samma natt skulle Semi-Happy Valleys fattigaste man-
-bli rik snabbt.
Hallå där! Haft en trevlig kväll hittills?
Jag tänkte bara komma förbi. Har vi hittat lite guld?
Nej, nej. Det finns inget guld i det här området.
Jo då, i massor. Överallt.
Och du, du hemska exempel på en människa, upptäckte det först.
Du är berömd. Du kommer att vara med på televisionen.
Televisionen? Det är inte sant!
Ställ dig upp, håll ut skålen och le.
-Får jag låna er kam? -Håll truten och le.
-Välkommen till programmet. Sätt er. -Hej!
Man kallar det "historiens största guldfynd".
Det är absolut seklets största.
Mannen som gjorde det är här för en intervju.
Mr Kim J Darling. Välkommen, Kim!
-Vad händer, Regis? -Det ska jag säga dig.
Det är du. Rubriker jorden runt.
Hur känns det att ha gjort århundradets guldfynd?
Jag känner mig yr, Kathie Lee.
Din historia tog världen med storm.
Det sorgliga är, åtminstone för Kim, att han hittade allt detta guld...
-...på mark han inte äger. -Jaså?
Men ägaren säger att den som hittar guld får behålla det.
Därför råder det guldfeber i norra Kanada!
Stanna kvar. Bette Midler är nästa gäst.
Under tiden är allt lugnt längs gränsen mellan USA och Kanada.
Vill du smaka på mig?
Vill du smaka på Dwayne Cuffman?
Kom igen!
Passen! Stopp, jag måste se på passen!
Problemen längs gränsen fortsätter eskalera.
De verkar vara illegala yuppies. Många är tandläkare.
Forskare upptäckte att kanadensisk bacon faktiskt är vanlig skinka.
Vad är bättre än en plan som går exakt som planerat?
Ingenting. Det är vad som är bättre.
-Släpp den, Whiplash! -Det var på tiden.
På tiden? Vi tänker döda dig.
Det behövs inte.
Mina herrar, ursäkta mig. Varsågoda och sitt ner.
-Du var inte i Sudan. -Det menar du inte!
-Var är alla de andra? -Var de är?
Överallt - Heathrow, Roms flygplats, Mozambique.
-Pengarna tog slut. -Det här kan vara ett bra antal.
-Vad menar du? Vi tänker döda dig. -Inte alls.
Ni ska arbeta för mig.
Jag vill att ni hjälper mig att styra stan.
Alla är borta, till och med han som hade vitkålssalladkorvkiosken.
Därför behöver jag er hjälp att få Whiplash City att fungera.
-Lefty? Var inte du i skolan en gång? -Jo...
Bra! Då är du vår nye skolinspektör.
Tack, Whip! Det är en dröm som besannas.
Homer? Jobbade inte du på McDonald s en gång?
Jo, men jag är din högra hand. Jag tillhör hjärntrusten.
Absolut! Nu har du hand om Snidely Whiplashs vitkålssalladkorvkiosk.
Jäklar, jag blir lurad.
Vi kommer att behöva läkare.
Vem är dum nog att tro att han kan hjärnkirurgi?
Grattis, du är stans nya hjärnkirurg.
-Ja! -Eller hur?
Man märker ju att vi kommer att behöva en bra psykiater.
Älskling? Titta!
Farväl, Las Vegas. Hej, Whiplash City.
Där föräldrar kan vaska guld och umgås med barnen.
Carlie, ta ett foto!
Och där det bevisas att vita män kan dansa.
Kalifornien, Georgia, Puerto Rico.
Var är Kanada? Kanadensarna vill tänka över saker innan de gör nåt.
I USA hoppar de rakt in. Tack och lov.
-Gillade du hur jag sa Puerto Rico? -Ja.
-Jag kan lite spanska. -Du är hela paketet, Whip.
Snidely hade tagit över Dudley Do-Rights stad.
Men han visste inte att Dudley arbetade hårt på en plan att...
Att Dudley arbetade frenetiskt på... Jag ljuger.
Han sov djupt och drömde om Horse.
Horse!
Horse! Så fint att se dig igen.
Nell är här, och du. Om jag bara visste vad Whiplash gjorde.
Vad? Menar du att det aldrig fanns några vampyrer?
Vad mer? Den råttan!
-Whipster! Vi blir rika. -Jag ser det.
Det är samma sak med souvenirbutiken.
Och bensinstationen. Även begravningsbyrån ska gå med vinst.
Mr Whip? Eftersom vi börjar bli rika och sånt kanske vi ska...
-...börja spela golf. -Jag svär.
Du är ett geni.
Golfbanan var snart Snidelys glädje och stolthet.
Tack vare alla gratis golfbollar som han gav till gästerna-
-förlorade han aldrig en enda runda. Någonsin.
Otur! Du måste ha tittat upp.
Stopp där, Whiplash!
Du får mig att träffa väderkvarnen.
-Ingen pratar när jag slår! -Säg åt dem, Whip!
Det pågår nåt i Semi-Happy Valley som jag ogillar.
Det heter Whiplash City nu, ridponken.
-Minns du Nell Fenwick? -Minns henne?
Han hade varit kär i henne sen han var sex år.
Vi har känt varann för länge för formaliteter.
Nell, kan du sluta nu?!
-Vilken cool hatt. -Vi försöker.
Vad vill du, totemandedräkt?
-Totemandedräkt? -Det bästa jag kom på.
Det är svårt att kyssas och tänka samtidigt.
Men du är ju oerfaren i båda aktiviteterna.
Du ska veta att jag inte riktigt vet vad du planerar.
-Men nåt planerar du. -Väl formulerat.
Jag ska ta reda på vad det är.
Du behöver en synsk för att få reda på det.
Det tror jag inte.
Det där är väl en "gimme", killar? Till nästa hål.
Kom med oss, Nell.
Det är ju bara Snidely.
Snidely var en skurk, men han hade nåt visst.
Först körde du ut alla ur stan. Sen tog du över den.
Och sen... Jag kunde det imorse.
-Kom igen, Einstein. Du klarar det. -Sen strödde du ut guld...
...för att skapa en falsk guldrush!
Nu när du äger stan kan du göra dig en förmögenhet.
Hoppa av, sötnos. Fortsätt, pojkar!
-Sänk rösten, klubben är exklusiv. -Och?
-Vill du spela med oss? -Ingen chans!
Kom igen... God dag.
Fortsätt ni. Underbart att träffas.
Ja, jättefin boll. Tack så mycket.
Käre vän och värdige motståndare. Återigen...
-...har jag underskattat dig. -Det stämmer.
-Har jag rätt? -Nej, du har helt fel!
Tänk om ett sånt rykte spred sig? Det skulle förstöra Semi-Happy Valley.
Och det vill du väl inte?
-Vi måste tala sanning. -Javisst!
Innan vi förhastar oss kan vi diskutera som vuxna.
-När då? -Ikväll. Exakt klockan nio.
-Var? -Hemma hos dig.
-Vad är klädkoden? -Avslappnat.
-Då har jag inte mycket tid. -Mikra några småkorvar.
Okej.
Snidely kom inte till dejten, men det gjorde Homer.
Han var omtänksam nog att ha med sig ett sexpack dynamit.
Homer! Du ser liksom, jag vet inte, yngre ut.
-Hur gick det? -Allt är ordnat.
Din grabb är i himlen. Jag hittade inte ens kroppen.
Utmärkt! Ta av dig paltorna och ta fram en svart kostym.
Du är vår nye begravningsentreprenör.
-Shane! -Ja, mr Whiplash?
Huset bjuder. Vänta! Alla drycker halva priset.
-Vänta! Dubbla priset på allt. -Ja, sir.
Medan Snidely firade Dudleys bortgång var Dudley i Ottawa-
-och informerade myndigheterna om hans plan.
Men Snidely hade vänner på höga positioner...
-Vad glor du på? -... och låga.
Vilken historia, officer Do-Right.
-Jag kan också en om en eremit... -Men anta att ni har fel.
Kan inte ett sånt rykte förstöra den spirande ekonomin i er lilla stad?
Whiplash sa samma sak, förutom "spirande".
Mr Whiplash verkar vara en samhällsmedveten karl.
Vakna nu. Han är ju skurken.
-Kolla bara hur han klär sig. -Men är det verkligen så?
Här strömmar miljontals USA-dollar in-
-i en annars fattig del av Kanada.
Slå mig med ett trubbigt föremål, men vad är inte bra?
-Det är fel. Om ni ser mitt namn... -Det kan vara svårt att urskilja...
...var gränsen går mellan rätt och fel.
Inte för en ridande polis. För dem är nåt rätt eller fel.
Klappat och klart. Urskilj det, om du vill.
-Jag har hittat guld! -Han har hittat guld!
Vi bygger hotellet på den här sidan.
Lägenheterna på den sidan, så kan folk gå till floden.
-Jag gillar det. -Jag tänkte väl det.
-Vem skulle inte gilla det? -Jag!
-Det är ju inte perfekt. -Jo, det är det!
Ni är det bästa gäng jag någonsin har haft.
-Tack, Whip! -I synnerhet du, Homer.
Jösses, jag...
God morgon, grabbar.
"I himlen"? Tillbaka till vitkålssalladkorvkiosken med dig!
-Hallå? -Nell?
-Har du sett mitt kontor på sistone? -Nej. Har du gjort nåt med det?
-Nej, men nån har det. -Dudley, far är tillbaka.
-Han har tyvärr tråkiga nyheter. -Var är du?
Du vet att jag är dålig på att hitta.
-Sitter du i en bil? -Ja, men den stannade nu.
Nell? Nell?
Jag måste ringa tillbaka. Linjen är dålig.
-Kommissarien! -Lediga, Do-Right.
Det gläder mitt gamla hjärta att se er igen, sir.
Ni är min hjälte. Min förebild.
Din tid som ridande polis är över. Ta din häst och försvinn härifrån.
-Horse sprang bort. -Kära nån.
-Jag är så ledsen att höra det. Nell! -Jag kan inte titta.
Din far skämtar med mig om att jag är avskedad.
Jag skämtar inte ens en aning.
Kanadas regering bad mig avbryta min pensionering för att ersätta dig.
Nu förstår jag. Jag skulle träffa Snidely Whiplash-
-men glömde bort det och for till Ottawa.
Ottawa kontaktade mig. Ge mig din uniform och ditt vapen och försvinn.
-Uniformen, sir? -Jag beklagar, Dudley.
-Det är ett sorgligt ögonblick. -Ja, kommissarien. Verkligen.
Han hade förlorat sin uniform. Han hade förlorat sin häst.
Dudleys drömmar hade krossats.
Minns ni mig? Jag var på tv med Regis och Kathie Lee.
Jag lovar. Det var bara en vecka sen.
Jag var med på Regis och Kathie Lee.
Hej! Jag känner Bette Midler.
Hej, det är jag! Jag var på tv i förra veckan.
Hallå där! Dig känner jag.
Dudley Do-Right på ridande polisen. Jag glömmer aldrig ett ansikte.
Men namn har jag svårt för ibland.
Sir, jag blev avskedad idag.
Min häst sprang iväg. Jag vill vara ifred, om det går bra.
Jag är din nye bäste vän.
-Jag har inga vänner. -Du har mig.
-Jag har inte ens nåt hem. -Vänta tills du ser mitt ställe!
Under tiden inledde Whiplash sin onda plan-
-att vinna den sköna Nells gunst och imponera på hennes far.
Låt oss hoppas att de genomskådar den lömske knölen.
Jag rekommenderar torsk-bouillabaisse-
-följd av bovetecrépes med tangerinreduktion.
-Okej. Far? -Det låter ljuvligt.
Men utan fänkål, för min del.
-Ett mycket genomtänkt val. -Tack.
-Du drack för mycket igår. -Gjorde jag?
Jag mår rätt bra.
Skillnaden mellan rätt och fel kan vara svår att urskilja.
Ja. Precis vad jag tänkte.
Whiplash har gjort Semi-Happy Valley förmöget.
Men han kastade förstås ut de tidigare invånarna.
Alltihop handlar om girighet.
Du har rätt! Där har vi det! Det är girighet!
Det är bara girighet!
Gör inga häftiga rörelser den här morgonen.
Det här förstår jag inte.
-Vad händer när guldet sinar? -Det sinar aldrig.
-Inte? -Nej, nej. Whiplash är för smart.
Snidely var smart nog att ta in mer guld-
-för att fortsätta tjäna pengar.
Smart nog att ha en egen helikopter.
Smart nog att ha vunnit över områdets alla myndigheter.
Men var han smartare än en nolla som var den förste att-
-avskedas från ridande polisen på 100 år?
-Det återstår att se. -Jag ser ingenting.
Det är där de smälter guldet som de sprider ut under natten.
Whiplash.
Ser du hur poppis Snidely är?
-Det är fel. -Folk fjäskar alltid för chefen.
-Sånt är livet. -Vi går ner och griper allihop.
Knappast. Jag kan ge dig tre goda skäl.
Jag skulle vilja börja med det andra.
Två - om vi går ner dit så dödar de oss.
Ett - du är ingen polis längre.
-Och tre - de gör inget olagligt. -Vi måste göra nåt!
Du måste göra nåt. Jag ville bara visa vad som pågår.
Vad ska jag göra nu?
Du kan stjäla guldet innan de sprider ut det och få slut på guldfebern.
-Vad? Skulle jag bryta mot lagen? -Tyvärr, ja.
-Då blir jag Dudley Do-Wrong. -Låter bra.
Det låter lite franskt. Du vet, "Dudley Durange".
-Jag är så förvirrad. -Det är inte så invecklat.
Skurken, Snidely Whiplash, verkar göra nåt gott-
-och tvingar dig, den gode, att bli ond.
Inte precis ond, kanske. Snarare ondare.
Tänk på att en ond man som gör gott blir inte nödvändigtvis god-
-så en god man som gör onda saker blir alltså inte en ond man.
Det går inte. Han kan inte vara den gode.
Det är han. Stadens invånare har ordnat en bal till hans ära ikväll.
För Snidely?
Jag kan inte tro det! De älskar honom!
Jo, det är sant. Han är den gode.
-Och han har Nell. -Nej.
Det kanske är nån som liknar henne.
Nä! Det där är Nell.
Det är Nell!
Jag kan inte tro att det händer!
Förlåt.
-Ingen fara. -Jag måste göra nåt.
Vänta! Du är inte redo.
Du är inte tränad.
Bra gjort.
Det kommer att krävas mycket jobb.
Vem bör göra det om inte Kim Darling:
En vuxen man med stor Pokémonsamling.
Min son, hjälten besegrar faran-
-eftersom han själv är farlig.
Du är farlig.
-Känn det. Säg det. -Du är farlig.
-Nej, säg "jag är farlig". -Det gjorde jag ju.
-Nej, säg "jag är farlig". -Du är farlig.
Nej, nej, nej. Du ska säga: "Jag är farlig."
-Men du sa ju... -Strunt samma.
Hjälten måste möta tre prövningar:
Förtröstan, mod, instinkt.
För konsekvensens skull börjar vi med nummer två.
Mod!
Då så. Jag är din fiende.
Jag är ond. Ond!
Ond!
-Du är ond. -Ja. Nu drar jag en linje i sanden.
Gå inte över linjen, för då kommer den onde och tar dig.
Ond!
Hör på, Dudley. Du ska anta min utmaning-
-genom att visa hur modig du är. Vi testar igen.
Jag är ond! Våga inte gå över linjen.
Jag är ond! Ond!
Jag ska ju inte korsa linjen.
Du ska korsa linjen. Nu försöker vi igen.
Okej! Våga inte gå över dödslinjen.
Jag är ond! Jag är ond!
-Varför gjorde du sådär? -Jag är ju ond.
Jag rår inte för det. Förlåt.
Åtta, nio, tio. Förtröstan.
Hjälten har förtröstan.
Nu tänker jag kasta sten på dig och missa, förstås.
Du ska inte ens blinka när de svischar förbi, för du litar på mig.
-Jag litar på dig, mästare. -Bra!
Förlåt! Det var bra. Du litade på mig.
Okej?
Perfekt! Du blinkade knappt ens.
Bara en till, va?
Fantastiskt! Förtröstan är ditt mellannamn.
Lite mindre stönande vore bra.
Sista prövningen: instinkt.
Du ska kämpa mot mig utan att kunna se.
Du ska blockera mina slag-
-för du kan se utan att använda ögonen.
Du kan höra utan öron. Du kan tala utan tunga.
-Ja, mästare. -Jag sa "utan tunga":
Ditt svärd är din pinne.
Den är ditt försvar. Förbered dig på att besegra mig.
Är du beredd?
Mycket bra! Hoppande foten-försvaret.
Mycket bra! Hoppande på andra foten-försvaret.
Du är ett med universum! Och nu - koncentrera dig.
Förbered dig på mitt avslutande anfall.
Underbart. Spela död-försvaret. Bra val, efter omständigheterna.
Du klarar dig, min son. Så länge de inte anfaller dig med pinnar.
Med mästarens ord i öronen tog Dudley upp jakten på rättvisa.
Och på smärtstillande tabletter.
Du är redo, för du har klarat alla prövningar och står ändå stark.
Du är redo att möta faran, för du är faran.
Iväg med dig nu och gör nåt farligt.
Nej! Snälla, låt bli!
-Säg när nästa guldleverans kommer. -Jag vet inte.
Då lär vi få veta vilken som är din bästa sida.
-Du är ridande polis. -Inte nu längre.
-Guldet kommer kl. 12 på torsdag. -På torsdag. Tackar.
Om jag bara visste hur man stänger av den...
Den var det inte!
Papier maché. Helt återanvändbart material.
-Vad är du för en man, Do-Right? -En farlig man.
-Han har guldet! -Efter honom!
De var fler än Dudley-
-men han kände skogen som baksidan på sin häst.
Har ni nån aning om vad det här kan betyda?
Doris Day.
-Bara en gissning. -Dom DeLuise.
-Daniel Day-Lewis. -Snoop Doggy-Dogg!
-Håll truten! -David Duchovny?
-Delores Del Rio. -Tig, idioter!
Dan Rather.
Initialerna kan bara betyda en sak: Dudley Do-Right.
Tror du att Do-Right törs göra så?
-Ja, självklart! -Wow...
Ni fattar väl vad det här betyder? Han har blivit den onde.
Var står jag då? Jag brukade vara den onde.
Vem vet vilka andra roliga ondsintheter han har gjort?
-Verkligen. -David Duchovny...
Snidely skulle upptäcka ett brott som var så vidrigt-
-att det involverade toapapper.
Jösses!
Vilken dyster, frostig dag.
Sånt här får en att må illa.
Rör mig inte!
-Vart ska du? -Du förstår...
Uppdraget är utfört. Det är dags att jag sällar mig till min familj.
-Har du familj? -Det är en lång historia.
Jag var vilsekommen, precis som du.
Jag var ingen hjälte, ens i mina ögon.
Ingen trodde någonsin på mig.
Men du är min vän nu och du tror på mig.
Det ger mig styrka att försöka hitta mina nära och kära.
Jag är en ny man, tack vare dig.
-Och motorsågen? -Det är en avskedspresent.
-Familjetradition. Fråga inte. -Tack.
-Använd den i fredstid, inte i krig. -Du kan lita på mig.
Min son.
Min mästare.
Underbart, Whip. Ljusspelet, de klärobskyra schatteringarna.
-Tig, Homer. -Javisst, Whip.
Vad var det?
Låtsas du vara konstnär för att vinna Nells gunst?
Sluta spela!
Han har talang, Dudley.
Det är måla-efter-nummer.
Det är svårt att hålla färgen inom fälten.
Vänta nu! Du har svarta kläder. Det är min färg.
-Jag är den onde. -Men du är inte klädd i svart.
-Det där är mörkblått. -Nä.
Det är marinblått. Titta själv.
Homer? Varför har jag blå kläder?
Den svarta är på kemtvätt.
Jag vill bara säga att du är jättesnygg i blått.
"Jag vill bara säga".
Nell, du kommer väl alltid att tänka på mig som klädd i svart?
Jag vet inte, Snidely.
Porträttet fångar inte Nells övernaturliga skönhet.
Kan du göra det bättre, ridponken?
-Utmanar du mig? -Absolut.
Dudley, den är underbar!
Ska vi, Nell?
Du är jättesnygg i grönt, Whip.
Han är listig, men inte listig nog att överlista Snidely Whiplash.
Du är min förebild, Whip.
Dudley vill alltså vara ond.
Vi får se om skon passar.
-Vilken sko, Whip? -För sjutton gubbar...
Vi har gjort vårt bästa för att skapa en stad full av frid och tillväxt-
-där vi alla kan tjäna massor av pengar utan ansträngning.
Som livet bör vara. Men en man vill förstöra allt.
-Den här mannen! -Det är ju Dudley.
-Han är farlig och ond. -Han är inte ond!
-Du har fel, Whiplash! -Vi måste hitta honom genast.
Guldgrävare i Whiplash City, gå samman!
Dudley-Do-Right måste hittas och förgöras.
-Han måste dö, hör ni det? -Nej, nej, nej!
Nej, nej, nej!
Vinden hade vänt. Stadens invånare hade tröttnat på Whiplash City.
De ville ha sin stad som den var förr.
Medan Snidely blev svagare för var minut-
-så blev Dudley starkare.
-Mr Do-Right? Fem minuter. -Tack.
Bravo!
Nell hade sett flera exempel på vår hjältes stordåd-
-men det var efter dansnumret hon insåg att Dudley...var duglig.
Dudley!
När jag kallar dig
-Dudley? -Kan du svara mig?
Dudley! Jag älskar dig nu och har alltid gjort det.
Är det sant, Nell?
Under tiden, på Snidelys hemliga gömställe och dagspa...
Vi måste ta reda på var den där Dudley gömmer sig.
Mina män är ute och finkammar trakten.
Jaså?
Jag tar det.
Ge mig den. Hallå?
Vad? Vi har hittat honom.
Det här måste firas. Kyparn!
Två mudcake, tack.
Snidely och hans män anföll genast Kumquat-nationen.
Det är Whiplash.
De vill ha mig, hövding. Det är inte er strid.
Jag backar dig till 110 % Och det menar jag, än så länge.
-Har ni vapen? -Vapen? Skärp dig.
Vi driver i princip en middagsteater.
-Har ni fyrverkeripjäser? -Det har vi.
Eld!
Det är bara fyrverkeripjäser, era mesar.
Bete er som män!
Det var den sista. Och nu?
Vi drar till skogs och kastar sten på dem.
-Stenar? -Vad kan vi annars göra?
-Är pressen här? -Ja, däruppe på avsatsen.
Då kör vi.
General Whiplash, byn är er.
Tänd eld på den. Bränn ner allt. Nej, vänta lite.
Det är dålig PR.
Låt fotograferna ta bilder av när ni röjer undan.
-Självklart. -Lär av historien eller upprepa den.
-Kom igen, hövding. -Jag måste stanna.
-Ni är ju ung! -Låt inte ansiktslyftet lura dig.
Jag är 62.
Å andra sidan...
Stopp! Stanna där.
Eld upphör! Eld upphör! Eld upphör!
-Nån kastade en sten på mig. -En av indianerna.
Det var det. Nu är jag förbannad.
Kumquats mötte mer fientlighet än på sin nypremiär av "Unga kvinnor".
Kumquats skydde inte strid.
De flydde från den.
-Vet ni vad vi behöver, hövding? -Två veckor på Maui.
Större stenar.
Orättvist! De har stenar.
Allt vi har är maskingevär. Milda moder, här kommer en till.
-Ge dem en till. -Det här är nästa storlek.
-Vi har inga stora. -Vi är körda.
Nej då. Titta! Det är min häst Horse.
-Precis som i min dröm! -Vänta nu.
Har den loppbitna kraken räddat oss?
-Han vill att vi följer honom. -Han har nog bara en fluga i nosen.
Följ med, allesammans!
Nu flyr de! De hinner aldrig över dalbotten.
Homer! Dags att ta fram det tunga artilleriet.
-Verkställ! -Attack.
-Jag måste stanna. -Kom igen, hövding.
Nej! Jag är slut.
-Kan inte indianer springa hela dan? -Och vi är ju äkta.
-Vi lämnar er inte. -Nej, gå utan mig.
Ni hjälpte mig. Jag tänker hjälpa er.
Jag gör dig till heders-Kumquat.
-Det betyder mycket för mig. -Glöm det.
Han är en död heders-Kumquat.
Uppfattat, Tango Delta Foxtrot.
Får jag lov?
Man måste medge att han är förberedd.
-Det är nog dags att ge sig. -Ja, det ser så ut.
-Han har en flyga i nosen igen. -Nej.
Han vill att jag anfaller stridsvagnarna.
-Rådgör du med en häst? -Ja då!
-Deras hjärnor är stora som ärtor. -Galet.
-Och dumt. -Det är underbart.
Oroa dig inte. Jag ska rädda dig, Nell.
Homer, ge honom vad han tål.
Kom till pappa.
Så där ja! Spelet är slut.
Attans! Var kom de ifrån?
Kom tillbaka, era ynkryggar!
General!
Duktig häst, Horse.
Det är den här delen av jobbet som jag avskyr mest - slutet.
Fram till dess är det världens bästa jobb att vara ond.
-Hej, Dudley. -Hej, Whip.
Jag har förlorat allt. Inklusive presentatören.
Nej, jag är här. Nån måste förklara var kavalleriet kom ifrån.
Ja.
Jag blev också en smula nyfiken på det.
Dudley.
Guldgrävaren hade hittat sin familj.
Sökandet blev enklare när Kim såg sin fru på tv-
-där hon svors in som Kanadas premiärminister.
Hon hade kallat in kavalleriet.
-Vilken lyckträff. -Eller hur?
För goda saker händer goda människor.
Och onda saker händer onda människor.
Vad är problemet? Jag körde bara i 40 km/h.
Det är det sista vi ser av dem på mycket, mycket länge.
-Var inte så säker, hornponken. -Inget fängelse håller kvar Whiplash.
-Håll truten, Homer. -Javisst, Whip.
Do-Right, kan jag få äran-
-att ge dig din gamla uniform?
Och en hel nations tacksamhet?
-Tack, kommissarien. -Hipp hipp hurra!
Hipp hipp hurra! Hipp hipp hurra! Hipp hipp hurra!
Ja, nu har Dudley allt en ridande polis kan önska.
Sitt fort, sin flicka och en härlig samling fluffiga kuddar.
Nell.
Dudley!
-Nell! -Dudley.
Text: S C Gustafsson www.sdimedia.com