Era super să locuiesc acolo.
Micul meu refugiu unde nimeni nu se împiedică de mine.
Bat mingea toată noaptea.
Tremurând.
Bătând la ușa raiului.
Nimic asemănător cu pătuțul tatălui.
Acolo era în siguranță.
Și m-am gândit că așa va rămâne.
Până a fost împușcat.
2300 de studenți la Lincoln în acea zi.
Și celor mai mulți dintre ei nu le păsa de nimic,
decât să treacă, să tocească și să ia A-ul ăla.
Ia-l pe Rodney.
El a dat un sens complet nou „super senior”.
Nici măcar n-ar fi fost acolo dacă Spanky și băieții lui
nu încercau să-i tragă un glonț.
Tu 187, nenorocitule!
Îmi vreau prada!
Rămâneți aici, stând toată ziua.
După șase ani, a avut în sfârșit un motiv să vină la școală.
Acum, Rivers, pentru el, totul era despre Benjamini.
Asta e tot ce ai?
Va fi o zi frumoasă, domnule.
A scris cartea despre a trece peste.
La dracu '!
Rahat.
La naiba.
-Și apoi, a fost Lynn. -La naiba!
Acum, ea a crezut că era doar puțin bolnavă în ziua aceea.
Dar după cum se dovedește,
bănuiesc că pălăria lui Jimmy nu era prea strânsă.
Deci, ce trebuia să faci, Lynn?
Să îl legi la ochi?
Achiziționarea pachetelor de poze de bal, refuzată.
Solicitare de cărți actualizate de istorie americană, respinsă.
Și ultima, dar nu cea din urmă,
moțiunea de a organiza o zi a carierei studențești...
Respinsă.
Majoritatea băieților credeau că Stephanie era îngâmfată
Adevărul este că voia doar să iasă din cartierul și să nu se mai uite înapoi.
Urăsc școala asta.
Practic, mergi pe holuri.
Arată-le copiilor că ești aici.
Așa vor înțelege că încălcarea regulilor nu va fi tolerată.
Stabiliți o prezență. Nu va fi nicio problemă.
-Deci sunt un factor de descurajare? -Exact.
Nu merge acolo, ce te face să crezi că va merge aici?
Îmi pot imagina cu ce ați avut de-a face, ofițer Jackson.
În mod normal, nu primim pe cineva cu experiența dumneavoastră.
Ține minte, asta nu este o stradă. Este o școală.
Mă fac înțeles?
Jackson era un polițist de cinci dolari cu o atitudine de 50 de dolari.
Voia să fie oriunde, dar nu aici.
Crede-mă, Armstrong.
Când lucrurile devin urâte, le voi da doar un F.
Apoi cer întăriri.
Mai era și Lester.
Patruzeci?
Dă-mi biletele. Voi primi restul, bine?
Da, corect, și voi avea următorul copil al Madonnei.
Uite, omule, am nevoie de niște garanții. Politica companiei.
Ce zici de ceas? Nimic nu e gratis, frate.
Nu-ți pot da acest ceas, omule. Uite, poate altceva.
Eu, Stephanie.
Lester, orice ar fi, nu vreau să aud.
Dacă vrei să mergi cu naveta spațială, trebuie să plătești combustibilul.
Bine, ce zici de astea?
Dacă ai avea o armă, te-ar numi criminal.
Tot ce trebuie să spun despre Lester este că este băiatul meu.
Indiferent ce s-ar întâmpla, mereu mă acoperea.
Toată lumea voia să dea vina pe Lester pentru ceea ce s-a întâmplat.
Adevărul fie spus, el a fost revolta tăcută din noi toți.
Hei, omule, ce faci?
Nu poți sta aici. Blochezi circulația.
Trebuie să termin asta.
Am spus că nu poți sta aici. Ai auzit soneria?
Ce? Hei, haide.
-Mișcă-te. Scoală-te. -Ce ai, omule?
-Aștept un prieten. -Cum te numești?
Julius Zacharias Malone.
-Prietenii îmi spun Ziggy. -Ziggy? În regulă. Sunt nou pe aici.
Dar dacă îți spun să te miști, te miști, bine?
Ziggy, ești bine? Care este problema?
Hei, asta nu te privește. Înapoi.
-Prietenii mei mă privesc. -Totul e în regulă.
-Este corect? -Da, așa este.
-Vino aici pentru o secundă, fiule. -Nu sunt fiul tău.
Lester, omule, calmează-te.
-Îți place să joci jocuri? -Le ador.
Bun. Iată ul pe care ar trebui să-l știi.
-Asumă-ți poziția. -Ce?
-Am spus să-îi asumi poziția. -Omule, ai luat-o razna.
Ce se întâmplă, Lester? Omule, E o porcărie.
Nu-l lăsa să te pună la perete. Pleacă naibii de aici.
Asta-i o prostie, omule. Voi, polițiștii, credeți că, pentru că aveți pistoale,
puteți să tratați oamenii cum vreți?
Hei, întreci măsura. Trebuie să te calmezi. Calmează-te.
Se aude soneria.
Trebuie să mergem.
Haide, Les.
Aceasta este partea când plecăm în liniște.
-Corect, ofițer Jackson? -Corect.
Mulțumesc, dle ofițer.
Haide.
-Nenorociți de polițiști, omule. -Hei, dracu, lasă.
-Hei, omule, ești bine? -Sunt bine.
Am adus astea pentru tine, omule. Încălzește-ți mâinile până devii celebru.
-Mulțumesc omule. -Am întârziat. Sa mergem. Haide.
Știu că este frig aici,
dar chiar și o minte înghețată este un lucru groaznic de irosit.
Voiam să vă arăt astăzi un videoclip despre
puterea mass-media în secolul al XX-lea,
dar din păcate...
Uită-te la Iron Mike cu fițele lui.
Lester, durule, puștiule. Te-am văzut la 5-O mai devreme.
Bine, toți, calmați-vă.
Nenorocitul de Lester.
După cum spuneam, din păcate,
aparatul video este stricat, așa că va trebui să trecem la Planul B,
și anume eu vorbesc și voi ascultați.
Exact ca acasă.
Ei bine, sper că nu, Rivers. Vreau să fii atent.
Acum, cei dintre voi care aveți manuale, vă rog să le scoateți.
Aceia dintre voi care nu aveți, vă rugăm să vă alăturați cuiva
cu care nu aveți nimic de împărțit.
E atât de frig aici, încât poți să-ți vezi propozițiile.
Toată lumea, haideți, acum.
Stephanie...
Aș dori să mergeți la pagina zece.
Avem mult de acoperit astăzi.
Acoperirea mediatică a mișcării sociale poate ajuta în educație...
Îți place Lauryn Hill, nu? Este la The Garden vineri,
și mi-am dat seama că s-au epuizat.
-Poate am putea merge împreună. -Nu pot, Lester.
Lester.
Rămâi cu mine.
Așadar, am încetat să discutăm despre modul în care secolul XX
a fost pentru prima dată în istorie când mass-media...
Când Wanda și Tanika au auzit că am aceste bilete, m-au bătut la cap.
Am spus: „Nu. Sunt pentru mine”.
M-au întrebat: „Pentru cine, Lester?”
Pentru cine, Lester?
Acum, cine altcineva putem spune
că a ajuns la putere pe calea undelor?
Jerry Springer.
Tupac și Biggie.
Ginger Spice și dl Hankey.
Am spus: „Pentru prima femeie de pe lună”.
Am spus: „Pentru prima femeie senator...”
Din New York.
Am spus: „Pentru primul președinte al Statelor Unite”
care s-a întâmplat să fie portorican”, dacă știi ce vreau să spun, Boricua.
Și grupări.
Lester, scuză-mă că vreau să țin curs, dar chiar...
Dle Knowles, nu-mi simt picioarele.
-Am putea arde niște cărți. -Nu sunt destule ca să ne țină de cald.
Să căutăm altă cameră.
Toată lumea, haideți. Urcăm. Și, Lester, stai cu mine.
Alte întrebări? Rasheed?
Și biblioteca e plină.
Uitați.
De ce nu stați aici o vreme până
când cercetașii noștri se întorc, bine?
În liniște, bine?
Hei. Vino aici.
Antrenorul Davis mi-a spus că ai părăsit echipă.
Tragi vânturi în clasă. Ce se întâmplă?
Nimic, omule.
Vrei să te dezamăgesc? Asta îți va atrage atenția?
Cum merge procesul tatălui tău?
Nu va fi niciun proces. Caz închis.
Au spus că a fost un accident.
Aglomerație la cantină. Trei clase.
Îmi pare rău pentru asta. Mama ta cum se simte?
-Rău. Chiar rău. -Uite,
de ce nu vii pe la mine la sfârșitul zilei?
Mergem la sală,
jucăm un pic unu-la-unu. Vorbim.
-Bine? -Bine.
-Sala de sport este plină. -Dar amfiteatrul?
E clasa domnului Wittner. E mare încurcătură, dle Knowles.
Bine.
Bine, oameni buni, urmați-mă. Să mergem să vedem omul din spatele perdelei.
Și voi recupera cealaltă oră.
Pentru că ai strigat, haide!
Am aproape 35 de copii în fiecare dintre acestea.
Haide! Ajută-mă.
Hei, Allan, ai un minut?
La unsprezece, inspectorul va fi aici.
Stai puțin. Spune-i că dacă chiar vrea să ajute,
să-și miște fundul aici și să preia unul dintre aceste cursuri.
Nu-mi ocupa timpul cu prostiile astea.
Ora unsprezece e bine.
Știu că v-am deranjat înainte
pentru astfel de articole de lux, cum ar fi cărți și scaune,
dar fereastra este încă spartă.
Kenny, știi că am vorbit la telefon de luni de zile,
la centru, încercând să iau geamuri.
Tu doar... stai puțin.
Sunt elevii tăi?
Da. Poți patina în sala mea de clasă. Am fost peste tot.
Nu, Kenny, scoate-i. Du-i oriunde, mai puțin pe hol, bine?
Fii serios omule. Acesta este pericol de incendiu.
Un incendiu ar fi bun. Ar încălzi școala.
Oriunde.
Deci, cu King și Gandhi,
avem aceste două minți grozave
pe părțile opuse ale lumii
Care au schimbat cursul istoriei.
Pentru un cheeseburger și cartofi prăjiți,
-ce au în comun? -Încetează!
Amândoi sunt morți.
-Dle Knowles. -Rivers.
Mă întrebam, dacă știm răspunsul, am putea înlocui
o masă combinată la Mickey D's în locul acestui loc?
Rivers, dacă știi răspunsul, îl voi supradimensiona.
De ce vii la școală?
Dle Knowles, au împărtășit filozofia că violența naște mai multă violență.
Da. Și?
La naiba, dnă Einstein.
Aștepta. Adică s-a blocat?
Nu. Probabil visez.
Au fost uciși. Și rezistența pașnică generează violență.
-Au susținut ceea ce credeau. -Hei, dle Knowles?
Ora prânzului, nenorociților!
Și tu cumperi!
Mâinile la vedere, imediat!
Dă-mi portofelul! Dă-mi portofelul!
Ce dracu crezi că e asta, negrule, spectacol?
Îmi place rahatul ăsta de aici.
Ce dracu avem chiar aici?
Îmi place piesa aia pe care o ai la încheietura mâinii, negrule.
Dă-mi rahatul ăla?
-Dă-mi naibii ceasul, acum! -Lester, renunță.
-Ce dracu crezi că e asta? -Nu.
Nu? Negrule, eu am pușca!
-Dă-i-l! -Dă-mi naibii ceasul.
-Aaron, tu ești? -Am spus să taci!
Taci naibii!
Este Knowles. Te-am avut la istorie.
Nu știu cine naiba ești. Acum stai naibii jos!
Hei, te-am ajutat să intri la Arte manuale.
Sunt Ken Knowles.
Dle Knowles?
Opt, nouă, zece! A ieșit!
Ce ai crezut? Să-i scoți din campus?
Nu aveam unde să mergem în campus.
L-am adus pe Perez acolo, inspectorul districtual.
-Și ce dacă? -Este vorba de pensia mea.
Nu am altă variantă. Sună-ți reprezentantul sindical. Ești suspendat.
Era de așteptat, omule.
Knowles face ceva corect și uite cum i se vorbește.
-La ce te gândeai? -Ce vrei să spui?
Aveai să fii împușcat peste un ceas?
Rob.
-Hei. -Ce?
-Chiar trebuie să vorbim. -Uită, bine?
Nu vreau să vorbesc despre asta.
Nu dau... Am plecat de aici.
La dracu.
-Dle Knowles, ce se întâmplă? -Hei...
-Nu pot vorbi acum. Trebuie sa plec. -Ce? De ce?
Nu contează. Important este să treceți clasa.
-Dar vă avem ora următoare. -Corect.
Armstrong o să-ți ia un submarin.
-Un sub? -Da.
-Aștepta. Dle Knowles! -Îmi pare rău, băieți.
-Nu pot să vorbesc cu voi. -Dle Knowles!
Îmi pare foarte rău, băieți.
Knowles nu s-a gândit.
Asta e tot.
Dle Armstrong.
Știi regulile, domnișoară. Ce faci aici?
Am ora următoare cu dl Knowles, pregătire pentru examen.
Mă întrebam unde s-a dus.
Dl Knowles ia un concediu administrativ, clar?
Întoarce-te în clasă și voi găsi un înlocuitor.
Concediu? Pentru ce? Nu e corect.
Scuzați-mă, vă rog.
Vrei să ieși afară, te rog?
Ce este asta?
Nu aveam unde să ținem ora.
Dvs ați fost cel care a spus: „Du-i oriunde”.
V-am auzit spunând asta, dle Armstrong.
Așa este.
Asta nu te privește, clar? Du-te la clasă.
Trebuia să stăm într-o clasă înghețată,
iar acum vrei să-l concediezi pe unul dintre puținii profesori cumsecade
care mai dorești să lucrezi aici? Cum să nu mă privească?
Uite, dră...
Întoarce-te la clasa ta, bine? Voi toți. Hai, duceți-vă în clasă.
Nu până nu îl aduceți înapoi pe dl Knowles.
Îl vrem pe dl Knowles.
Da. Unde este domnul dl și ce ați făcut?
Îl vrem pe Knowles!
Chemați paza.
Repede.
Chemați paza imediat.
Nu este necesar. Uite, tot ce vrea este să vină profesorul înapoi.
Nu am nevoie de ajutorul tău, Lester.
Coboară de acolo. Ești exmatriculat.
Ce?
Tu și tu, amândoi.
-Fii serios. Să ieșim de aici. -Nu, omule.
-Înapoi în clasă chiar acum! -Nu.
Nu?
Bine. Deci voi doi nu vreți să plecați?
Luați loc acolo
până iau legătura cu părinții voștri. Sunteți amândoi suspendați.
-Ce? -Suspendați pentru ce?
Dle Armstrong, nu au vrut să spună nimic.
Înghețam la cursul dlui Knowles.
De ce nu înțelegeți?
Bine, bine. Te alături celor doi.
-Eu? -Da, tu!
Plec de aici.
Întoarce-te, dra!
Williams! Știu cine ești.
-Atenție, Five-O! -Jackson, unde naiba ai fost?
Haide, scoate copiii de aici. La o parte.
Și ia-i pe acești doi.
Pune-i în detenție până îi sun pe părinții lor.
Părinți?
-Haide, pleacă de aici. -Fără părinți.
Uite, nu trebuie să suni la părinții nimănui.
Uite, mă întorc la clasă. Nicio problemă, bine?
Nu ești tu, Ziggy?
Ce faci omule? Asta e o prostie!
Ai avut o șansă.
-Are dreptate și o știi. -Dă-mi drumul!
Nu vreau nicio explicație. Doar pleacă.
-Lasă-mă să plec! -Lasă-l să plece, omule!
Nu a făcut nimic!
Ziggy!
Scoală-te. Haide, în picioare. Să mergem.
-Ia-ți mâinile de pe mine! Lasă-mă! -Calmează-te!
-Lasă-l să plece! -La o parte!
Calmează-te, vrei?
-Dă-te jos de el! -Lester, încetează!
Lasă-l să plece!
-Așteaptă! Nu, ascultă! -Taci!
Vino înapoi!
D-zeule.
Ziggy, dă-mi pistolul.
Nu pot merge acasă.
-Stai în spate. -Trebuie să plec. Nu pot merge acasă.
Dă-mi pistolul, omule. Haide, omule, dă-mi arma înapoi.
-Pune arma jos. -Ușor, prietene.
Ziggy, uită-te la mine. Pune arma jos. Nu vrei să faci asta, crede-mă.
-Ziggy. -Trebuie să plec.
Ziggy, lasă-l jos. Te rog.
-Pune arma jos. Dă-mi arma înapoi. -Uite.
-Nu înțelegi? -Este ok.
Uite, nu poate merge acasă, ofițer. Doar ascultă-l, da?
Ce, vrei să mergi la închisoare?
-Nu pot să merg acasă! -Vrei să mergi la închisoare?
Pentru că asta ți se va întâmpla dacă nu pui arma aia jos acum!
-O să mă omoare, omule! -Pune arma jos!
O să mă omoare!
Ziggy, lasă-l jos. Îți va da drumul. Nu-i așa, dle ofițer?
Nici o problemă.
A spus că te va lăsa să pleci. Ascultă-l.
-Dă-mi arma, bine? -Am să plec.
-Nu face asta. -Dă-mi arma înapoi.
Asta e tot ce vreau.
Ai înțeles! Renunț!
-Nu! -La naiba!
Ziggy, ești bine, omule?
La naiba.
Dă-te din calea! Haide! Mișcă!
Mișcă!
Nenorocitule.
Ce s-a întâmplat?
Chemați o salvare. Și poliția.
Spune-le că este unul de-al lor. Poate se vor grăbi. Ce s-a întâmplat?
Acest copil m-a împușcat în picior.
-A fost un accident. -Nu este un accident.
Încerca să plece și nu l-ai lăsat să plece.
Încerca să plece. Era cu spatele la el.
Dle Armstrong, am văzut. A fost un accident.
-Așteaptă. Uite. -Haide.
-Scoală-te! Luați-l în custodie! -Nu a fost vina lui.
Nu, ascultă, a fost un accident!
Nu! Lester!
Te duci la închisoare.
Uite, nu a fost vina lui!
Lasă-l să plece!
Lester!
-Lester! -Armstrong!
Lasă-l să plece!
Ce... Pune...
Lasă-l să plece!
-Pune arma jos, fiule. -Ia-ți mâinile de pe el, da?
Hai, în spatele meu. Haide, Ziggy.
-Nimeni nu te duce nicăieri. -Ce faci? Pune arma jos!
-Fiule... -Ascultă-mă, bine?
Vreau să iasă toți din școală. Acum.
Lester, am plecat de aici.
Nu, stai, Rivers! Nu, nu pleca, omule. Am nevoie de tine. Ai văzut ce sa întâmplat.
-Omule, trebuie să plecăm de aici. -Nu.
Armstrong, vreau să ieși din școală acum, bine?
Nu! Vreau ca tu și toți polițiștii să ieșiți din școală acum!
Ți-ai pierdut mințile? Tu!
-Hai să mergem. -Nu! Tu pleci, el rămâne! Acum!
-Haide! -Continuă. Sunt bine.
Trebuie să stabilim o prezență, știi?
Acum!
Du-te.
Sper că știi ce faci, fiule.
Gândește-te.
Acesta este sfârșitul pentru tine.
Nu.
Este doar începutul.
Ce faceți?
Iată că venim, Blaze ochiul furtunii
Nu m-a văzut niciodată venind, dar m-am asigurat că ești avertizat
În flăcări, alerg cu pistolul, sunând claxonul
Vezi că strălucirea mea este uimitoare. Căutând forma negativă
Când te văd că te ferești
Ți-am spus să-i dai drumul, dar nu ai putut face asta, nu-i așa?
Mai bine gândește-te repede, puștiule, pentru că toți polițiștii din Queens
vin aici.
Ceva este pe cale să se întâmple
Simt cum sar siguranțele
În situații dificile, negrii slabi fug
S-a terminat cu armele care explodează
Bla, bla pe cale să aprind rahatul, frate
Mai repede decât scriu polițiștii, frate
Ce naiba, omule? Ești sălbatic.
Trebuie să ieșim pe hol.
Voi negrii liniștiți, sunteți întotdeauna cei de care trebuie să aveți grijă, omule.
Pune arma jos, nenorocite!
-Ajută-mă să-l scot pe hol. -Sunt o fantomă. Succes.
Am plecat de aici.
Ai văzut ce s-a întâmplat, Rivers.
În regulă. Bine.
Cățelele mele se aprind și nu se opresc
Vor ști că suntem adevărați când vom lăsa armele să explodeze
Negrii mei Aprindeți-l și nu renunțați
Prima mișcare să fie prima lovitură
Omule, nu crezi rahatul asta?
Este a treia oară în această săptămână
ca un idiot din școală a declanșat alarma.
Ia-ți mâinile de pe mine!
La naiba! D-zeule!
Nu știu.
Nu știu câți au fost de fapt implicați.
Adică, tot ceea ce știu este că sunt copii buni acolo.
Dacă intrați în forță, nu știu ce ar putea face.
Dacă nu sunteți implicați în această situație, ar trebui să plecați acum!
Mișcă! Pleacă de-aici!
Voi trebuie să plecați de aici!
La naiba, omule, trebuie să plecăm!
Plecați de-aici!
Duceți-vă!
Am încurcat-o.
Rodney! Rodney, ce se întâmplă, negrule?
O să stăm aici toată ziua!
Ce?
Poate vrei să ieși de aici.
Este o alarmă falsă, nu?
-Da. Am crezut că ar trebui să știi... -Te superi? Eu plâng aici.
Ziggy a împușcat un polițist, iar Lester a preluat școala.
Nu contează.
Plimbați-vă, copii mici, prin școală
Duminică seara am dat o petrecere Am chiulit luni Voi merge marți
Doomsday Homeroom arăta frumos
Fata pe care o vreau este absentă. Dar am văzut o drăguță, doar am flirtat
Trebuie să fac teme pentru a absolvi
-Haide! -Ce s-a întâmplat?
-Un nebun a preluat școala! -La naiba, da!
Această școală?
Acesta este sergentul Tortino de la Departamentul de Poliție din New York.
Ieși cu mâinile sus.
Folosiți intrarea principală. Nu vei păți nimic.
Aveți cinci minute. Ieșiți cu mâinile sus.
Ieșiți pe intrarea principală.
Stai nemișcat. Nu te mișca.
Doar cinci minute. Folosiți intrarea principală.
Ieșiți cu mâinile deasupra capului.
Urăsc când spun asta.
La dracu.
Faceți doar ce spune, toți.
Vor veni aici, vor scoate
armele și vor trage.
Nu vreau să văd pe nimeni altcineva rănit.
Les, o să vină să ne ciuruiască.
Lasă. Blufează.
Au un ofițer căzut. Vor intra.
-Nu vor intra. -De unde știi, frate?
Pentru că avem un ostatic.
-Ce ai spus? -Corect.
Ostatic, vai de mine.
Ziggy și eu am făcut destule ca să ne trimită la închisoare și să arunce cheia.
-Uite, cu el putem negocia. -Negocia?
Ce, ești drogat sau ce? Ei nu te vor asculta.
Știi ce? Ar fi mai bine, de dragul tău.
Lester, acesta nu ești tu. Vorbești ca un nebun!
La naiba!
M-am săturat să nu am dreptate înainte să deschid gura.
Sunt sătul și obosit să fiu tratat ca un nenorocit de criminal.
-De a nu fi ascultat niciodată! -Te aud, omule.
-Te scot de aici. Haide. -Nu! El rămâne!
Haide, ieși afară. Nu îți face griji despre mine. Sunt bine.
-Lester, are nevoie de un doctor. -Nu-mi pasă ce are nevoie, bine?
Dar, serios, dacă vrei să pleci, du-te.
Du-te și ai o altă discuție sinceră
cu directorul, Stephanie.
Te așteaptă.
Cu vreo 30 de polițiști care sunt toți mincinoși. La fel ca el.
Are nevoie de un doctor.
Ce dracu...
De ce te smiorcăi ca o cățea?
Bullet a trecut direct. Nu a lovit nici o venă sau altceva.
De unde ți-ai luat diploma de medicină, frate?
Universitatea din Southside Queens, frate.
Trebuie să eliberați imediat ofițerul.
Nu plec fără el.
Ieșiți pe intrarea principală cu mâinile sus.
Nu veți păți nimic. Aveți două minute.
O să fiți uciși, băieți, știți asta?
Hei, băieți, sunt dezamăgit cu voi și de tot,
dar mama, o să mi-o tragă. Peace. Hei, ai grijă.
În curând vei fi doar tu, șmechere.
Nu.
Vom fi tu și eu, șmechere.
-Credeam că ai ieșit, Ro-Ro. -Ai crezut greșit.
Ieșiți pe intrarea principală cu mâinile deasupra capului
și nu veți păți nimic.
Aveți 30 de secunde. Acesta este ultimul avertisment.
Ieșiți pe intrarea principală.
Treizeci de secunde. Ziggy, lasă-te în jos!
Nu mă pot opri, trebuie să mănânc
Merg pe picioarele mele
Răspândește dragoste Gândește-te că este dulce
Tot ce nu știți, nu mă pot opri, trebuie să mănânc
Merg pe picioarele mele
Răspândește dragoste Gândește-te că este dulce
Tot ce nu știi
Acesta este ultimul avertisment.
Spune-le ofițerilor tăi să-și pună armele în teacă.
Cine naiba ești tu?
Detectivul McDonald, HNT. Am fost desemnat ca negociator.
Nu am nevoie de unul. Am un polițist rănit. Eu intru.
Tu nu trebuie să știi
Nu ai nicio descriere. Nu știi câți sunt înăuntru.
Nu știi unde sunt. Retrage-te.
Intrați!
Am zis să te retragi!
Rahatul asta flămând îi va face pe negri să vrea să omoare
Nu mă pot opri, trebuie să mănânc
-Dă-mi-l! -Hei!
Retragerea! Nu trageți! Da, înapoi!
Am spus să vă întoarceți! Nimeni nu va fi rănit.
Veniți spre mine.
Copii, veniți spre mine.
Toată lumea, înapoi.
La naiba.
Nu intră.
Pentru că avem inimă. O să continuăm sau ce?
Putem face asta.
-Locotenent Monroe. -Detectiv McDonald.
Întotdeauna o plăcere.
Sugerez ca oamenii tăi să stabilească un perimetru exterior.
-Oamenii mei vor lua perimetrul interior. -Da, dle.
Acum, sergent.
În regulă, mișcă-te, Jackson!
Voi avea nevoie de asta.
Nu vor intra atâta timp cât avem un om important, nu?
Da, uită-te acolo.
Am ordinele mele. Vorbește și scoate-i afară. Să o luăm încet.
Amintiți-vă, orice s-ar întâmpla, ei sunt încă elevi de liceu.
Locotenente, i-am găsit.
Inteligent.
Confirmă că ofițerul este încă în viață.
Elevi de liceu.
Sfinte Sisoe.
Ce naiba s-a întâmplat aici?
-Am încercat să-ți spun. -Lynn, ar trebui să pleci de aici.
Da, chiar nu ar trebui să-mi spui ce să fac.
Hei. Ar fi bine să asculți și să pleci de aici cât mai poți.
Au arme adevărate.
La naiba, și noi avem o armă adevărată.
La dracu. Dacă nu mă ucid ei, o va face tatăl meu.
Mulțumesc.
Chiar știi ce faci, nu?
Sunt voluntar la Spitalul Jamaica.
Vrei să fii asistentă sau ce?
Medic.
Probabil ești cu adevărat inteligentă.
Un copil prea deștept pentru a fi aici.
Hai să-ți explic.
Hei, ai reușit un timp, înțelegi?
I-ai oprit o dată, dar, dă-mi arma.
Lasă-mă să mă ocup eu când vor intra după noi.
Așa cum a spus ea, omule, nu vor sta afară la nesfârșit.
Dă-mi arma, omule.
Dă-mi arma, omule. Nu te descurci.
Băieți! Nu avem timp.
Trebuie să luăm lanțuri, lacăte și orice fel de unelte pe care putem pune mâna.
-Știu unde sunt. -Ce?
Trebuie să-i blocăm. Există o poartă la capătul scării.
Nu te-a întrebat nimeni. Nu tu conduci aici.
Dar eu conduc. Să mergem.
Haideți
Da, du-te!
-O! -Lacăte.
Ia lanțurile.
Haide, Ziggy.
-Hai, ia-le! Grăbiți-vă! -Luați tot ce puteți!
Luați totul!
Să mergem!
Grăbiți-vă! Mișcă-te!
Grăbește-te! Închide-o!
Să mergem!
Ia toate astea! Ia totul!
Pe aici! Grăbiți-vă! Haideți!
Să mergem, să ne grăbim! Să ne grăbim!
Nu vă faceți griji pentru mine. Mergeți mai departe.
Haide, ia gunoiul acela. Pe aici.
-Voi scoate gunoiul. Da! -Da!
Ce?
Vreau caziere, iubiți, iubite, animale de companie.
Când sosesc părinții, îi informezi pe scurt
le spui de ce nu le putem permite să vorbească la telefon.
Tine-i la curent. Găsește-l pe dl Knowles.
-Unde e linia mea către bibliotecă? -Suntem la doar câteva minute distanță.
Fereastra de la al doilea etaj, bibliotecă.
Vreau un lunetist la sol și restul lunetiștilor pe acoperișuri.
Se pare un copil are o armă, și vreau să ajung acasă la cină.
Echipa a doua. Doi oameni.
Suntem aici.
-La ce te uiți? -Dă-mi-o.
Îți urăști mama?
Nu ți-au dat frișcă în weekend sau ce?
Ce? Te-au bătut? Te-au alungat de acasă?
Ți-au luat banii de masă? Ce?
Nu mă mai aburi.
Știi, doar pentru că nu îi vezi, nu înseamnă că nu sunt acolo.
Ei sunt acolo.
Douăzeci de trăgători de elita cu Remington 700.
Fă o gaură în tine ca într-o minge de baseball.
Treizeci la sol cu Colt SMG-uri. Îți zboară rotula.
Pistoale cu gaz lacrimogen, nu mai vezi nimic.
Dă din gură, importantule.
Vreau puțina apă.
Haide, pierd sânge. Am nevoie de puțina apă.
Am... Am frisoane.
Hei. Te uiți la televizor. Știi procedura. Haide.
Vor intra.
Și dacă nu te prind, te va prinde Rodney.
Ai auzit.
Lester, fiule,
Cât timp crezi că va dura până când îți va lua arma?
Nu mă sperii, bine?
Dă-mi pistolul!
Dă-mi pistolul.
Nu vreau să te rănesc. Dă-mi pistolul!
Dă-mi pistolul!
Isuse, Lester, ce faci?
Nimic.
Totul e bine.
Buna seara doamnelor și domnilor.
O împușcătură într-un liceu ține astăzi capul de afiș.
Împușcătura a luat naștere dintr-un incident care a implicat
un grup de elevi din interiorul școlii.
Erau cursuri când ofițerul a fost rănit
în timp ce încerca să imobilizeze unul sau mai mulți...
...nenorocitul de conflict.
Stephanie Williams împreună cu membri renumiți ai bandei
Zaharia Malone,
Rodney Templeton și Lester Dewitt l-au amenințat pe director Allan Armstrong...
Membri ai bandei?
Hei încă nu am împușcat pe nimeni.
Am stat alături de ei. Sunt reci ca piatra.
Am încercat să vorbesc cu ei, dar au îndreptat pistolul direct spre mine,
așa că m-am întors și am fugit. Nu vreau niciun glonț în fund,
pentru că au ucis cinci polițiști. Am sărit peste cadavre.
Am intrat în panică, dar a trebuit să rămân calm,
pentru că eu sunt eroul în această situație.
De necrezut.
Crede.
Toate notele de A și B pe care le ai nu înseamnă nimic.
Ești la fel ca noi ceilalți.
Adevărul este că în școala mea sunt 2.500 de elevi.
Cei mai mulți dintre ei sunt copii buni.
Copiii din interior trebuie să fie la închisoare, nu în școală. Asta este.
Tu trebuie să mergi la închisoare.
Dar copiii?
Adesea, când astfel de copii ajung la liceu, este prea târziu.
-Huo! Pleacă naibii de aici. -Huo!
...la violență.
Valoarea educației, noțiunea de bine sau de rău.
Mulți dintre acești copii sunt puțin mai mult decât prădători umani,
neîmpovărați de constrângerile sociale și morale pe care le considerăm normale.
Vreți să vă jucași de-a gangsteri? Voi sunteți gangsteri.
Ofițerul Dante Jackson, veteran de 16 ani,
a fost unul din protagoniștii
incidentului din banca din Brooklyn unde patru persoane au fost ucise.
Ofițerul decorat a fost repartizat
la liceu într-un efort continuu de a opri violența școlară.
Spune, pe cuvânt, omule. Ești un erou?
Ce naiba te-ai băgat în asta?
-Da. -Sunt Audrey McDonald
de la Departamentul de Poliție din New York.
Cu cine vorbesc?
Cine ești?
-Alo? -Lester.
Lester.
Ce faci, Lester? Toți sunt bine? Sunteți bine toți?
Da, toată lumea e bine atâta timp cât nu încerci să intri.
Verificați holul.
Nimeni nu va face asta.
Totul va fi bine acum că sunt aici.
Ce mai face ofițerul Jackson?
Cred că are nevoie de îngrijiri medicale.
S-a împușcat în picior, asta-i tot.
Rahat! Dă-mi naibii tel...
Aș dori să-l aud pe ofițer spunând că este bine. Se poate?
Ei bine, orice este posibil, Audrey,
dar poate putem vorbi cu unii dintre cei de la televizor
care ne-au numit bandiți și criminali.
Se poate?
Nu pot controla mass-media, Lester.
Pot să vorbesc cu ofițerul Jackson?
Nu. Nu poți.
De ce?
Pentru că eu fac regulile. De aia.
Echipa Unu pe poziție. Scara de vest.
Poarta este blocată și blocată cu gunoaie. Avansăm?
Negativ. Stați pe poziție.
Lester, nu știu cine are dreptate și cine nu. Nu-mi pasă.
Dar cu cât rezolvăm mai repede acest lucru, cu atât șansele tale sunt mai mari.
Șansele mele? Știu exact care sunt șansele mele.
Mă uit la televizor.
Cunosc mecanismul.
Lester, măcar lasă-mă să trimit un doctor.
-Ce zici de asta, Lester? -Un doctor?
Nu! Niciun doctor.
Doctorul va fi polițist. Va fi înarmat.
Cum mă descurc?
Fără doctori.
Bine, bine, niciun doctor.
Tu ești acolo, iar noi suntem aici afară.
-Spune-mi ce vrei ca să putem pune capăt. -Vrei de la poliție?
-Lester, dă-mi telefonul. -Mi-e foame.
Ce zici de 50 de pizza de la Pizza Hut? Extra mari.
Martini, agitat și neamestecat...
Cere-le asigurări de viață, Lester. Suntem terminați.
Lester, nu-i asculta. Da-mi telefonul.
Haide, Lester.
Dans în poală cu Cameron Diaz!
Bine, închide.
-Ce vrem cu adevărat? -Iisus Hristos.
Lester, lasă-mă să vorbesc cu ei.
Cele mai mari hituri ale lui Bob Marley.
Știu, ce zici de bilete la Hole?
Haide, Lester, dă-mi telefonul.
Nu-ți dau nimic!
Sunt împușcat în picior și voi asta cereți?
Există o întreagă armată de oameni afară care așteaptă să spui ceva.
-Spune ceva'! -Taci, bine?
Bine, Audrey.
Bine, știi ce vreau? Știi ce vreau să-mi aducă polițiștii?
Pe tata. Ocupă-te de asta.
Lester? Lester?
-Trebuie să vorbesc cu tatăl lui Dewitt. -Numai dacă faci spiritism.
A fost împușcat mortal acum trei luni.
Devine mai rău. NYPD l-a împușcat.
Familia a intentat proces pentru omor din culpă împotriva departamentului.
-Nu era înarmat. -Iisus.
Lester...
-Știu despre tatăl tău. -Nu vreau să vorbesc despre asta.
Bine?
Uită-te acolo.
Spui că te-ai săturat ca oamenii să nu te asculte.
Acum, toată lumea ascultă.
Ce ai de spus?
Vă cunosc, nenorociți.
Nu mă puteți păcăli.
Sunt ministru al apărării, nenorociților.
Vreți să vă jucați?
Da, vă aud, nenorociților!
Știu că mă auziți!
Haide. Veniți la jumătatea scărilor alea.
Jackson va fi toast înainte să ajungeți în bibliotecă.
Credeam că ai spus că aceștia nu sunt studenți tipici Lincoln.
Au împușcat un polițist.
-Aș spune că nu este tipic. -Stephanie Williams, pe lista lui Dean.
Lester Dewitt, marcator, 3,5 GPA.
Asistent manager la Foot Locker?
Rivers Tremont, magnet pentru știință și tehnologie. Câteva contravenții minore.
Au fost destul de supărați de ceva în această dimineață
când au venit la biroul tău, nu?
Acum, ce sa întâmplat exact acolo, domnule Armstrong?
Fiul meu Lester nu a fost niciodată arestat. Nu este criminal.
Ceea ce face este complet greșit. Știu.
Dar trebuie să înțelegeți că acest băiat, Lester,
a stat două zile într-o secție de poliție și nimeni,
nimeni nu i-a spus despre moartea tatălui său.
Nu au fost solicitate în mod expres...
Dă-le naibii cu cererile prostești.
Ceea ce ne dorim cu adevărat este respect.
Respectul vine la sfârșitul poveștii.
Les, dă-i telefonul lui Rodney,
ca să poată întări aceste stereotipuri înainte de a fi prea târziu.
Nu interpreta, Rivers.
Doar pentru că suntem împreună nu înseamnă că suntem prieteni. Nu te juca cu mine.
Nu. Nu mă joc cu tine.
Tu te joci cu tine însuți.
-Ești pe cale să nu mai vezi clar. -Cât te respectă.
La naiba!
La naiba, omule! Dă-te de pe mine!
Pleacă de pe mine, nenorocitule!
Încetează! Pleacă de pe el!
Jos de pe mine, nenorocitule!
-Care naiba e problema ta? -Dă-te jos de el!
La naiba, Rod! Termină!
Dă-te jos de el!
Hei, terminați! Termină!
Termină!
-Termină, omule. Ce faci? -M-am săturat de gura lui mare.
Fără tine, n-ar fi nimic.
Uite, omule, nu-mi pasă ce faci când se termină asta, bine?
Dar chiar aici, chiar acum, uite, ori ești cu ei, ori ești cu noi.
Cum va fi?
În regulă.
Greșeala mea.
Am înțeles.
De ce râzi, omule?
Vezi ce spun, șmechere?
Este doar o chestiune de timp.
La dracu, Ziggy.
Iisus.
D-zeule.
Sunt bine.
Nu te mai uita la mine.
Cine ți-a făcut asta?
Hei, omulețule.
Cine ți-a făcut asta?
Bătrânul lui.
Vezi, de aceea a luptat atât de mult, când Armstrong a vrut să-l trimită acasă.
Vezi ce ai făcut?
Vezi?
Eu doar îmi fac treaba.
Treaba?
De unde era să știu?
Dar ai întrebat?
Prima zi,
în primele zece minute, ai decis cine suntem.
Avem ceva real de cerut sau nu?
Dacă nu, ceea ce au spus despre noi la televizor ar putea fi adevărat.
Uite, ce ne dorim cu adevărat?
Sigur a fost frig la cursul dlui Knowles azi dimineață.
Aceasta este o cerere. Bun.
Înlocuiți geamul spart.
Și aduceți-l înapoi pe dl Knowles.
Da, Knowles e cool.
Ce altceva?
Haide, adică...
Am putea repara scurgerile. Am putea obține niște cărți noi.
Am putea avea o zi a carierei.
Ziua carierei? Este o idee grozavă, acum că viitorul nostru este atât de luminos.
Merită încercat. Alte școli o au.
Pentru ce ai nevoie de carieră? Îți vei folosi sânii pentru a merge înainte.
La naiba.
Nu am nevoie de acestea pentru a ajunge unde merg. Care naiba este problema ta?
Nu avem timp pentru rahatul asta.
Nici măcar nu se pot opri din ceartă. Nu vor fi niciodată de acord cu nimic.
Din moment ce se pare că ai toate răspunsurile, Lynn,
de ce nu ne spui ce vrei?
Da, ce vrei, Lynn?
Ceea ce vreau nu are nimic de-a face cu această școală.
-Nici nu voi fi aici peste câteva luni. -Da? Unde vei fi?
-Da, Lynn, unde mergi? -Da, unde vei fi?
Grasă și bolnavă, bine?
La naiba, băieți.
Prostii.
Nu o să primim nimic.
Dacă avem de-a face cu polițiștii, vom primi un glonț sau pușcăria.
-Nu-i așa, eroule? -Da.
O să ajungi așa într-un fel sau altul.
Nu, nu va fi așa.
Pentru că toată lumea de acolo va ști că toată
chestia asta a fost un accident început de el.
Asta este ceea ce vreau.
Hei, asta nu se va întâmpla niciodată. Niciodată.
Scrie.
Trece-l pe hârtie.
Nu răspunde.
Telefonul este pentru Evul Mediu.
Adică, dacă o să facem asta, să o facem corect. Să mergem la nivel global.
Ce?
„În primul rând vrem să spunem „nu l-am împușcat pe ofițer.
„S-a împușcat cu propria lui armă”
„în timp ce se lupta să rețină cu forța un student”.
Hei, cum se numește liceul din Queens
unde copiii l-au luat ostatic pe polițist?
Lincoln.
L-am primit și eu pe monitor.
„Totul a început din cauza condițiilor din școală.
„Nu suntem criminali”.
„Nu suntem membri ai unei bande”, așa cum am fost descriși de mass-media.
„Ofițerul Jackson nu este grav rănit.
„Vom rămâne în Lincoln High
„Până când solicitările noastre sunt îndeplinite.”
Unul, dl Knowles să fie reangajat.
Doi, elevii trebuie să aibă un manual pentru fiecare materie.
Trei, înlocuiți fereastra.
Patru, reparați toate scurgerile.
Cinci, stabiliți o zi a carierei.
Șase, o dată pe lună, le putem da un test profesorilor.
„Hot 97, CNN, Howard Stern”.
Ce dracu este „Sursa”?
Cărți, remediați scurgerile, ferestrele. Asta e o prostie.
Cineva acolo vrea aceste lucruri.
Da, vrei cărți, așa că iei un polițist ostatic?
Au puțină putere, acum vor să meargă?
Au mai multe șanse să intre în Yale.
Ierarhia deciziilor? Ce spui, Audrey?
Tot ce spun este că nu pot lua deciziile finale.
Trebuie să vorbesc cu șeful meu, care trebuie să vorbească cu...
Ceea ce spui este că nu ne poți da nimic, nu?
Deci pune pe cineva la telefon care poate.
Ei bine, Lester, este nevoie de timp.
Îți voi obține ceea ce vrei, dar, știi, știi cum funcționează.
Trebuie să ne dai ceva.
Adică, te doare să-l păstrezi pe ofițerul ăla rănit.
Nu ne dai nimic,
și ar trebui să ți-l dau pe polițist?
Atunci ce te va împiedica să intri, Audrey? Recunoștință?
Lester, uite.
Mi-ar plăcea să aud ce s-a întâmplat cu tatăl tău, de la tine.
Ca naiba faci.
-Uite, nu te juca cu mine, Audrey, bine? -Nu mă joc de tine, Lester.
Știu că conduci spectacolul.
Folosirea internetului a fost o idee genială.
Vreau doar să ajut.
Multe dintre cerințele tale vor fi îndeplinite dacă îmi acorzi ceva timp.
Apoi, Audrey...
Da?
Îndeplinește-le.
Ai terminat de jucat sau ce?
Hai, cereri? Asta-i o tâmpenie.
Nu ne vor da nimic
decât dacă începem să-l punem la telefon
și să-tăiem degetele sau așa ceva.
Atunci vei vedea cât de repede va da ce cerem.
Vorbesc serios, Lester. Știi cum se va desfășura asta.
Nu.
Așteptăm.
Vrei să aștepți?
Așteptă.
Dar nu vor aștepta.
Să le dăm ceva. De asta avem nevoie pentru a-l scoate pe Jackson.
-Negativ. -Nu pot negocia nimic dacă tu nu...
Mai bine îl găsești pe profesorul ăla, sau oamenii mei îl vor scoate pe Jackson.
Unde este tipul ăsta, Knowles?
CUM SE SCHIMBĂ CORPUL TĂU
-Hei. -Iisus.
Adică, aș putea să am puțină intimitate pe aici?
Nu.
Ce ți-am făcut vreodată?
Ascultă, prințesă, m-am săturat de fete deștepte și drăguțe
care privesc mereu de sus la târfe ca mine.
Când am făcut asta?
Singurul motiv pentru care știi că sunt în viață e pentru că te iau peste picior.
Îmi pare rău.
Deci, grasă și bolnavă, nu?
Am vrut doar să mă sărute.
Nici măcar nu am primit sărutul.
Ce o să faci?
Nu știu.
Doar că a fost cea mai nenorocită zi.
-Sunt foarte speriată. -La naiba, ești speriată?
Nu. Este diferit pentru tine. Ai această încredere,
mai presus de toate, știi.
Știu cum să fac un spectacol bun uneori, dar
cu siguranță aud ce au de spus oamenii...
Dar, Stephanie, nu-ți pasă, așa că nu contează.
Tuturor le pasă, Lynn.
Știi...
Dacă aș fi știut că toate astea se vor întâmpla,
nu i-aș fi tras-o niciodată.
Ministrul apărării, nu?
Asta e un rahat amuzant.
Indiferent ce ai fumat, am ceva mai bun.
Lasă-mă să-ți spun ceva.
Un negru ca mine este doar un semn de cretă care așteaptă să se întâmple.
Ce dracu faci aici?
În realitate, nu-mi da prostia aia de filmul săptămânii.
Crezi că ai un fel de monopol asupra opresiunii?
-Eu sunt prințul parcului de rulote. -Și?
Nu îmi spui ce cauți aici.
Știi, bătrânul meu obișnuiau să se laude mereu cum generația lui a dat un rahat
și că nouă nu ne pasă de nimic.
Știi, în anii '60, au avut Vietnamul pentru care să se lupte.
Aveau drept de vot. Aveau tot felul de rahaturi.
Ei bine, știi ce? Acum am propria mea poveste de război de spus.
Și știi ceva?
Acest lucru s-ar putea să dea un sens vieții mele.
Mă înțelegi?
Da, te înțeleg.
Te înțeleg.
Acești oameni sunt nebuni. Acești oameni sunt membrii unei bande,
care scot pistoale, benzină, M16, TEC-9.
Nu știu de unde își iau armele.
Adică, este ca în Irak, știi ce vreau să spun?
Hei, Ziggy?
Ziggy?
Pot să mă uit?
Nu am terminat.
Nu-i nimic. Vreau să văd.
Haide, Michelangelo.
Haide. Lasă-mă să arunc o privire.
Știi despre Michelangelo?
Puțin.
Capela Sixtină este de grozavă.
Știi, degetul lui Dumnezeu care se întinde în jos pentru a-și atinge creatura.
Pot... Pot să mă uit?
Da. Preferatul meu.
Știi, dacă aș putea fi un pictor, mi-ar plăcea să fiu Basquiat.
I se spune „Copilul radiant” pentru că a murit atât de tânăr.
Adică, amândoi,
ceea ce fac cu vopseaua...
Va rămâne veșnic.
Fiul meu obișnuia să deseneze.
Daryl, a fost desenator.
Folosea vopsele spray și...
-Nu contează. -Da?
Care era semnul lui?
Nu știu.
Nu l-ai văzut niciodată? Nu l-ai întrebat niciodată?
Nu am vrut să știu. Încălca legea.
Ar fi trebuit.
Da, poate.
După ce ieșim din asta,
o să mă asigur că...
Îl bag pe oricine te-a rănit...
Într-un loc de unde nu te va mai putea atinge niciodată.
Ziggy, fugi de el.
Acesta este fiul tău?
De unde ai luat asta?
Îl duci la meciurile Knicks?
Îl ajuți la teme? Îl înveți să lovească?
Dă-mi-l înapoi.
Nu e al tău.
Dă-mi-l!
Trebuie să fie foarte dulce.
Știi, Jackson...
Pun pariu că e acolo chiar acum.
Este îngrijorat pentru tatăl său, eroul.
Nu, fiule, nu mi-am văzut copilul de peste un an.
Ce ai făcut, Jackson?
Sari pe el? Îl bați și pe el?
De aceea te-au trimis aici.
Sunt în concediu.
Ce fel de concediu?
Concediul de invaliditate.
Invaliditate.
Ce primește un polițist în concediu de invaliditate?
Stres.
Ei, na.
Ce știi tu despre stres?
Soția mea...
Și fiul meu...
Ce, sunt morți?
Nu.
Sunt pierduți.
Pierduți pentru mine, oricum.
Cunoști acest sentiment, nu?
Când pierzi pe cineva și nu-ți poți permite să-l pierzi.
Când ți se rupe inima.
Când ai un parazit în măruntaie.
Te face...
Să faci ceva răutăcios sau ceva stupid.
Despre asta este vorba, nu?
Nu, Lester?
-Este vorba despre tatăl tău. -Greșești.
-Nu. -Te înșeli și știi ceva?
Nu-mi pasă ce ai pierdut.
Lester, vino aici, verifică asta.
Uită-te la toți acești oameni.
Înapoi.
La naiba.
La naiba, uită-te la asta.
Hei, Stephanie, Lynn, veniți aici.
Rodney, Rivers, vino să vezi asta.
Toată lumea, veniți aici.
Uită-te la toți acești oameni. Suntem în centrul atenției.
-O! -Da, explodăm!
Iată-i! Uite! Acolo sus!
Hei!
Ce s-a întâmplat?
-Lincoln Six! -Lincoln Six!
-Ce?
-Lincoln Six! -Lincoln Six!
-Ce? -Lincoln Six!
Omule, am auzit gloanțe. Am împins fata din drum,
pentru că nu vreau să fie împușcată.
Dar unul dintre gloanțe m-a lovit în gleznă.
Doar șchiopătez puțin. Unul și în fund,
dar, știi, nu pot lăsa să mă simtă.
Așteaptă!
Criza continuă la Lincoln High în seara aceasta
întrucât negociatorii nu reușesc să facă niciun progres
în confruntarea lor de o zi
cu ceea ce se crede acum a fi șase studenți.
Poliția a fost blocată de grupul care îl are ostatic pe Dante Jackson...
Haideți!
Îl vrem pe Knowles înapoi!
-Da! -Da!
Lincoln Six! Lincoln Six, iubito!
Rămâneți în spatele baricadei!
Ai rămas fără opțiuni. Uită-te acolo.
Trebuie ca cineva să arunce o cărămidă printr-o fereastră sau să tragă un foc.
Avem o jumătate de duzină de companii dispuse să repare ferestrele.
Avem firme de manuale și acoperișuri. Să le dăm ceva.
-El este aici. -Au împușcat un polițist.
Am ajuns aici cât de repede am putut.
Omule, ești al naibii de nebun.
Hei, vezi ce se întâmplă când aduci o armă la școală?
E departe de clasa a cincea
când am tras scaunul de sub tine, nu?
Fără îndoială.
Nu știi niciodată. S-ar putea să mai vedem concertul Lauryn Hill, Steph.
Dar oricum n-ai merge cu mine, nu-i așa?
Nu.
Nicio șansă.
Fată afurisită.
Ești dur.
Stephanie, Doamne.
-Îmi pare rău. -D-zeule.
-Nu vreau să râd. -Uită-te la părul meu.
Se pare că Jennifer Lopez a avut o zi proastă pentru păr.
Nu, arăți bine.
-Da, pupă-mă în fund, Rivers. -Mai întâi trebuie să ai unul.
Da, sigur.
Mi-am pierdut cardul de ghetou cu asta.
-Hei, nu știam că ești chel. -Ca salaamu alaikum, frate.
Da, este adevărat. Încă îi iubesc pe Lakers, fratele meu.
Am văzut fața asta pe o cutie de lapte sau așa ceva.
-Mor. -Omule.
-Ce e în neregulă cu ochii tăi? -Știu, știu. Ah, este atât de jenant.
-Unde ascunzi marfa, Rivers? -Nu vrei sa știi.
Probabil că ai marijuana în buzunarul drept.
Da. Mereu.
Bună, mă numesc Lester.
Îmi plac plimbările lungi și liniștite pe plajă.
Sunt Săgetător.
Îmi place să port prezervative 3 X magnum.
Hei, da.
-Într-adevăr? -Da, sigur.
-În visele tale, Les. -Sigur, băiat virgin.
Trebuie... Trebuie să folosesc capul.
Da, omule, dă-mi pistolul.
Polițistul trebuie să facă pipi.
Uite, uite, omule, du-l la baie.
Nici măcar nu-ți face griji pentru asta, omule.
Dă-mi pistolul, îl duc eu.
Uite, du-te și du-l. Nu-ți dau arma, bine?
Care este problema? Dă-mi pistolul. Revin imediat.
Dați-i drumul. Nu-ți dau arma, bine?
În regulă, cum vrei.
Bine, haide, să mergem.
-Ei bine, Audrey, -Vezi mulțimea de acolo?
Hei, Lester, sunt Knowles.
-Dle Knowles? -Ce se întâmplă, omule?
Fac ceea ce... Fac ceea ce trebuia să fac, Knowles.
Este bine toată lumea?
Da. Toată lumea e bine, chiar și polițistul.
-Ei ascultă, nu? -Desigur.
Sper că nu faci asta pentru mine, omule.
Trebuie să lucrați cu sistemul, nu să-l preluați.
Omule, intră acolo, omule! Nu sunt un fătălău ca Lester.
Îți trag un glonț în fund chiar acum.
De aceea nu au încredere în tine să-ți dea arma.
Nici măcar eu nu am încredere în mine, omule.
-Intră acolo, omule. -Nu pot să fac așa.
Am nevoie să... Trebuie să o faci pentru mine.
Ce? Nu sunt un rahat de homo.
-Intră! -Atunci lasă-mi o mână liberă.
Ar trebui să te las să faci pe tine.
Grăbește-te, omule!
Hei, sunt Jackson!
-Haide să mergem! -Scoateți-mă de aici! Băieți, sunt aici!
Hei!
-Jackson este liber. -Opriți curentul.
Aici! Hei!
Tot ce se spune la televizor este o minciună. Uite, doar...
La naiba!
La dracu.
Lester? Lester!
-Ce naiba s-a întâmplat? -Ce se întâmplă acolo?
Să vorbească cineva cu mine. Dă-mi... Ce se întâmplă acolo? Haide.
La dracu.
-Rodney! -Sunt aici! Jackson a scăpat!
Contact vizual pe HT-uri? Contact vizual cu Jackson?
Niciun contact vizual pe HT-uri.
-Rodney! -Rodney!
-Dacă mă auzi, spune ceva! -Trebuie să-l luăm pe Jackson.
Unde ești?
Sunt aici jos! Hei, eu, sunt aici!
Adu-l pe lunetist.
-Jackson, nu te mișca naibii! -Îndepărtați-vă!
-Stai! Aruncă arma, sau trag! -O să tragă!
-La naiba, trag! -Or să intre!
Să mergem!
Cine a tras? Vreau să știu cine a tras!
Haide, treci peste asta. Încetează. Du-te!
Vreți război? Haide!
Retrage-te! Retrage-te!
-Cunosc un loc. -Haide! Haide!
Haide! Ei intră!
Haideți, toți. Trebuie să mergem!
Aici sus!
Ridică-l! Haide!
Ridică-l! Du-l acolo sus.
-Haide! -La naiba!
Se apropie! Vin!
La naiba!
Împinge-i fundul gras la etaj!
Ei vin! Scoală-te!
-Mișcă! -Unde mergem?
Ziggy, unde mergem? Acesta este o fundătură, al naibii!
-Grozav. Acum ce? -Unde mergem?
La mine.
Grabă. Nu ne vor găsi niciodată aici.
-Sunt chiar sub noi. -O să te omor!
Taci.
Hei.
Liniște.
Pete, ceva? Vreun contact vizual?
Să mergem!
-Ești bine? -Da, sunt bine.
Uite, trebuie să știe că încă îl avem
și că e în regulă.
Fără să le spunem unde suntem? Cum naiba o să facem asta?
Termină, Rodney.
-Oprește-te. -Bine, liniște.
Ne vor auzi.
Hei, Les.
Nu am vrut să-mi folosesc toate minutele incluse, totuși a meritat.
-Unde este Jackson? -L-am pierdut.
Holuri, scări, săli de clasă, totul liber.
Ai un 20?
Nu am nimic în casa scării.
-Totul clar. -Nimic, dle.
-Holul e liber, dle. -Au plecat, domnule.
-Ce vrei să spui, plecat? Căutați. -Recepție.
Avem o transmisie de la 911.
Sunt ei.
Vrei să ne omori, Audrey? Asta e? Acesta este planul tău?
Este ultimul lucru pe care îl vreau.
-Toată lumea este bine? -Ce-ți pasă?
Ofițerul nu ar fi trebuit să tragă. A fost un accident.
Un accident?
Este întotdeauna un accident la voi, oameni buni.
Ne dai... ne dai ceva, bine?
Ne dai una dintre cererile noastre.
Sau Jackson va fi un accident.
Mă auzi?
-Da, te aud. -Un lucru, Audrey.
Doar un lucru!
Audrey, ce zici de cererile noastre?
Cine... Cine este acesta? Stephanie? Tu ești, Stephanie?
Da.
Dă-ne ceva.
Acum, ascultă, vreau să obții ceea ce vrei.
-Vreau ca toți să obțineți ce doriți. -Totul e o prostie, nu-i așa, Audrey?
Acum, Stephanie, ascultă-mă.
Dacă Lester face ceva prostesc,
dacă i se întâmplă ceva ofițerului Jackson,
este crimă.
Asta înseamnă tot restul vieții tale.
-Asta nu este o prostie. -Dă-ne ce am cerut.
-Am pierdut-o. -Am înțeles. Da, domnule. Bine.
Mulțimea este o problemă, dar încercăm să o controlăm.
Da.
-Mulțumesc, dle. -Avem numărul de telefon.
S-a terminat.
Vreau ca ambele echipe să continue să verifice clădirea.
Ne mutăm la 05:00.
-Nici măcar nu știi unde sunt. -Îi vom găsi.
Adică mai puțin de o oră.
Comisarul vrea să se termine înainte de știrile de dimineață,
așa că preluăm noi de aici.
Ai fost eliberat, detectiv.
-Ce? -M-ai auzit.
Le putem da ceva.
Negocierile s-au încheiat.
Hei, dacă acesta ar fi Westchester, ai aștepta mileniul.
Da, ei bine, acesta nu este Westchester, dle Knowles.
Bine, uite, dă-mi telefonul. Lasă-mă să mai încerc o dată, te rog.
-Mulțumesc pentru ajutor, dle Knowles. -Ce?
La revedere, dle Knowles.
Nu trebuia să se ajungă aici.
Da, s-a ajuns.
Rahatul acela este bolnav.
Este frumos.
La naiba.
-Tu locuiești aici, omule? -Da. M-am gândit că ar fi în siguranță.
Este încă în siguranță.
Nu, omule. Trebuie să facă exemple din noi.
Vor veni aici și ne vor afuma pe toți.
-La naiba, Rodney. -Dar nu știu unde suntem.
Da, pentru cât timp?
-Întâi trag și apoi pun întrebări. -Uite, oprește, Rodney.
Este suficient, bine?
-Lester... -Nu, Stephanie. Este simplu.
Ai auzit ce am spus la telefon.
Oricine vrea să plece, acolo e ușa.
VĂ SUSȚINEM
ELIBERAȚI LINCOLN 6
Și tata mândru este...
Nu atât de mândru.
-Păcat. -Da.
Adică, nu că ai un copil.
Sunt mulți oameni celebri care provin din...
Curve proaste care sunt lovite.
Nu ești proastă.
Ce o să faci?
Am sperat că ne vor bombarda
și nu ar trebui să-mi mai fac griji.
Crezi că ar trebui să renunțăm?
Nu încă.
-Hei, ce se întâmplă? -Ia-ți mâinile de pe mine.
Eu zic să-l ducem pe acoperiș, și dacă nu ne dau ce vrem acum,
nenorocitul va zbura.
-Nu acum, bine? -Nu, acum e momentul, omule.
Știu că nu va fi ușor,
dar gândește-te la tatăl tău.
-Nu a obținut nimic de la polițiști. -Vrei să taci, Rodney?
Nu îi poți lăsa să scape cu asta.
Știi ce spun?
Este timpul să vină nota de plată.
Și dacă te răzgândești după toate astea, atunci nu ești nimic.
Bine că nu trăiește să-și vadă fiul aplecându-se...
Taci dracului.
Nu, este în regulă.
Împușcă-mă.
-Da, trage. -Nu mă forța, Rodney?
Da, pentru că mă înțelegi.
Știu că mă înțelegi.
Este timpul să îndrepți acel lucru în direcția corectă.
Călărește sau mori.
Ne deplasăm prin coridorul de nord.
A mai rămas un singur etaj, locotenente.
Nimeni nu trebuie să moară aici.
Nici el. Nici eu.
Nimeni.
Dar tu, tu ești singura care îl poate opri pe acel copil să nu facă vreo prostie.
Nu lăsa vocea lui Rodney să fie ultima voce pe care o aude, bine?
Personalul medical e pe drum.
ETA, cinci minute.
Toate unitățile sunt în așteptare. Intervenim când le confirmăm locația.
Lester, nu știu cât va mai rezista fără medic.
Nu vreau să las pe nimeni să moară aici.
Tu vrei?
Dacă nu primim nimic, pentru ce am făcut-o?
Îl voi dezamăgi pe Ziggy, toată lumea. La fel ca tatăl meu.
Mai bine ne dau ceva.
Uite, te-ai ridicat și ai agitat tot orașul,
și te-am urmat.
Toată lumea știe cine suntem acum.
Indiferent ce ai de spus despre tatăl tău, te vor asculta acum.
-La naiba o vor face. -Ba da.
Lester, spune-mi.
Spune-mi ce s-a întâmplat.
Ne-am oprit la acest magazin non-stop, da?
Tocmai îl învinsesem pe Rosemont cu vreo 20 de puncte.
Tatăl meu era încântat.
Așa că spune: „Vreau să îți fac o surpriză, campionule. Așteaptă, aici”.
Polițiștii se rostogolesc.
Zboară chiar când el iese cu niște Haagen-Dazs,
și ei spun: „Rămâi pe poziție!
A fost un jaf în apropiere și corespunzi descrierii.”
El se uită la ei și se uită la mine,
iar el spune: „Nu”.
Ei spun: „Rămâi pe poziție!”
Rămâi pe poziție!
Și își trag armele.
Tatăl meu zâmbește și spune:
„Dlor, nu sunt vinovat de nimic.
„Am fost la un joc cu fiul meu”. Următorul lucru pe care îl știu...
Era pe pământ, cu genunchiul în spate, cu fața pe beton.
Mă mișc să cobor din mașină,
dar polițistul spune: „Nu te mișca, băiete!”
Încerc, încerc să ies.
Încerc să ies...
M-au împins înapoi,
și am renunțat.
Mă uit la tatăl meu.
Începe să respire greu și rahat.
Își întinde mâna spre buzunar.
Și știu la ce vrea.
Polițiștii strigă: „Armă!”
Armă!
Și l-au împușcat.
L-au împușcat.
Avea astm, Stephanie.
Tocmai întindea mâna după nenorocitul său de inhalator.
Nu am făcut nimic.
Doar am stat acolo...
Și m-am uitat.
Polițiștii au spus că a fost un accident.
Nu pot să-l dezamăgesc din nou.
Lester...
Ce ai pentru noi, Audrey?
Lester, eu sunt, Knowles.
Knowles? Omule, tu...
-Cine mai e acolo? -Nimeni.
Sunt afară la un telefon public și îngheț.
Am furat numărul de telefon de la poliție.
Probabil criminalitatea e contagioasă.
Uite, Lester, polițiștii,
și-au dat seama unde sunteți și intră.
-Când? -În orice moment.
Nici măcar una dintre cererile mele.
Acum, Lester, ascultă-mă.
Dacă vrei să ții acest lucru în viață, atunci ieși acum.
Vom duce cazul în instanță. Voi sta cu tine.
Mulți dintre noi o vor face. Lester, trebuie să se încheie acum.
Mă auzi?
-Te aud. -Lester,
pleacă acum de acolo.
Knowles...
Mulțumesc.
-Îi am, locotenente. -Etajul patru. Casa scării de est.
Echipele doi și trei, mergeți spre casa scării de est. Apoi intrați.
Spune-le că ieșim, bine? Apoi vă duceți.
-Nu vreau ca cineva să fie rănit. -Noi? Și tu?
Ce faci? Suntem în asta împreună.
-Scoală-te! -Nu.
-Lester. -Ce te aștepți să fac?
-Le-am dat timp. -Lester, nu face asta.
Ce am cerut?
Să fie reangajat Knowles și niște cărți!
Nu, greșești!
-Nu face asta! -N-aveau de gând să ne dea nimic.
Au mințit așa cum o fac mereu. Acum ridică-te!
-Hai, Rodney, ajută-mă să-l ridic. -Treci naibii!
-Nu face asta! Stai! -Nu, Lester!
-Aceasta este plata! -Ce faci?
Mergi acum! Le-am dat timp!
Toată lumea, plecați de aici acum!
-Nu lăsa pe nimeni să urce pe acoperiș. -Puneți-vă centurile de siguranță!
Mergi!
Continuă să mergi! Continua să te miști!
Ascultă la mine.
Nu face asta, fiule.
Nu, tu să mă asculți, bine? Știi, când eram mic,
tata mă ducea în fiecare zi până la ușa școlii.
Și într-o zi, mi-a dat ceasul lui, ceasul tatălui său.
Și știi ce a spus? Știi ce a spus?
-Ce? -Mi-a spus: „Să nu întârzii”.
A spus: „Fii atent”. A spus: „Să fii mereu bărbat,
„să nu ajungi vreun golan. „Un nimeni!”
Avem mișcare pe acoperiș, domnule.
Unul e ostatic, cineva are o armă. Recepție?
Căutați unghiul bun și eliminați-l.
Da, dle.
Nu te-a crescut ca să ajungi așa.
Nu am vrut să fiu așa. Nu trebuia să fiu așa. Dar iată-mă.
Sunt la fel de mort ca el. Continuă să te miști.
La naiba! L-a blocat.
Ce face?
Adu elicopterul.
La dracu.
Mișcă-te, la naiba!
Rămâi pe poziție.
Ce?
Am spus să rămâi pe poziție.
-Nu. -Uite, m-am săturat să vorbesc!
Rămâi pe poziție!
Tatăl tău a spus nu, acum eu spun nu.
Am încurcat viața unui copil, nu am de gând să te las să o încurci pe a ta.
Tatăl meu...
Tatăl meu nu trebuia să moară.
Nu.
Nu trebuia.
Dar crezi că poți să mă privești în ochi și să apeși pe trăgaci?
Au spus: „Cazul închis”. La dracu!
Nici măcar nu au spus că le pare rău.
S-a dus.
S-a dus și îmi pare rău.
Îmi pare rău că ți-ai pierdut tatăl. Îmi pare foarte rău.
-S-a terminat. -Dar trebuie să te gândești la el.
Ce zici de noaptea aceea, îți amintești?
Când el... Când s-a uitat la tine și și-a privit singurul fiu jucând mingea,
iar el a zâmbit.
Era atât de mândru de tine.
Timpul... Timpul a expirat, șmechere.
El se uită la tine chiar acum.
La ce crezi că se gândește?
Fii bărbat.
Lester!
Poliția! Nu mișcați!
-Nu trage, te rog! -Nu trage!
Dă-mi un raport. Cine a fost împușcat?
-Nu văd nimic, domnule. -Aveți contact vizual?
Niciun contact vizual cu ostaticul. Niciun contact vizual pe HT.
Incredibil! Unde naiba este elicopterul?
Este bine.
Totul va fi bine.
Este bine.
Este bine. Totul este în regulă.
S-a terminat, bine?
S-a terminat.
Rodney, nu!
Ar fi trebuit să știu că ai să te încurci!
Departamentul de poliție al orașului New York!
Lasă-l să plece, Rodney!
-Pune arma jos! -La naiba, Rodney, s-a terminat!
Nu ai inima să o faci, o voi face eu! La naiba!
Am contact vizual cu HT, dle.
Are pistolul asupra lui Jackson.
Puneți-l la pământ acum!
Lester!
-Pune arma jos! -O să-l omor chiar acum!
Lester! Nu! Stai! Nu!
Ziggy!
Undă verde.
Lester!
Zig!
Cineva, ajutor!
Doamne. Ajutor.
Cineva, ajutor!
Haide, amice. Haide, Zig, respiră.
Haide, Ziggy, respiră. Respiră.
La dracu.
Cheamă un ajutor!
-Mi-e rece. -Nu, luptă. Luptă.
Luptă, Ziggy, luptă.
Băiatul meu, Les.
Îmi pare foarte rău. Îmi pare foarte rău.
Nu.
Adevărat.
M-am ridicat, omule.
Spune tuturor.
Nu. Nu vei muri.
Promite-mi.
Vin, Zig.
Vin, Zig. Stai. Rezistă.
Promiți?
Iți promit.
Ziggy?
Ziggy!
Lester nu m-a putut salva.
Nimeni nu putea.
Dar cum am spus,
nimeni nu ne-a luat apărarea până în ziua aceea.
Am crezut că Jackson va depune mărturie împotriva noastră.
Dar a răsturnat scenariul și ne-a luat apărarea până la urmă.
Rodney s-a dus la închisoare și a ajuns să se încline,
dar nu cum crezi.
Nici eu nu am crezut.
Lynn și-a făcut treaba, dar a fost dată afară din cauza copilului.
I-a scris lui Stephanie o vreme, i-a spus că și-a numit copilul Zacharias.
Apoi scrisorile ei au încetat să mai vină.
Nimeni nu a mai auzit de ea.
Judecătorul s-a uitat la actul lui Rivers și l-a pus să se alăture armatei,
imaginându-se că ar fi o pedeapsă mai crudă decât de obicei.
Dar nu-l cunoșteau pe băiatul meu Rivers,
pentru că lasă-mă să-ți spun,
doar l-a pus într-o categorie de impozitare mai mare.
Stephanie a petrecut un an în închisoare.
Este la St. John's acum, medicină.
Vrea să deschidă o clinică gratuită chiar aici, în Queens.
Lester a petrecut doi ani în nordul statului.
După ce a ieșit, s-a întors la Lincoln.
Knowles fusese reangajat,
și mi-au lăsat locul așa cum era.
El este la City College acum, la drept.
Și în fiecare an, Lester se întoarce,
iar el le spune
cum am făcut și ce mi s-a întâmplat...
A schimbat și viața lor.
Băiatul meu și-a ținut promisiunea până la urmă.
Knowles a spus odată: „Nu contează cât de mult trăiești,”
„ci cum trăiești și ce lași în urmă”.
La fel ca oamenii care au desenat imagini pe acele peșteri acum 30.000 de ani
sau versurile lui Tupac.
Uite, tot ce știu sigur...
Este că ceea ce faci în timp ce ești pe această planetă,
depinde de tine.
Peace.
Subtitrarea: Leonard Drăghici