Перед вами Чарлі, турботливий батько, зразковий громадянин,
ветеран, що прослужив вісімнадцять років у зразковому відділку...
ДЕРЖАВНА ПОЛІЦІЯ
...в поліції штату Род-Айленд.
Це - будиночок Чарлі, скромний, як і він сам.
Хоча Чарлі жив на березі океану, але плавати майже не вмів.
Ця деталь потім спливе в ході нашої історії.
Але не будемо забігати вперед.
Давайте краще повернемося назад і почнемо з самого початку.
У молодості Чарлі жив розкошуючи.
ВІСІМНАДЦЯТЬ РОКІВ ТОМУ
Він був найкращим серед інспекторів дорожнього руху
та зустрічався з найрозумнішою і найкрасивішою дівчиною в місті.
Звали її Лейла - зовсім як у пісні.
Чарлі,
ти не знаєш, як сильно я тебе кохаю.
- Так? - Так.
І ти завжди будеш зі мною?
Звичайно, Чарлі.
А якщо мене пошлють служити в Арктику,
і до кінця днів доведеться харчуватися китовим жиром?
Ти мене не кинеш?
Ні, не кину.
Але сподіваюся, до цього не дійде.
Так, я також.
Потім настала весна, і вони одружилися.
Ох, весілля в них було - що треба.
Шлюбом їх поєднав Преподобний Кен Ґамберт,
і при цьому була присутня половина співробітників поліції Род-Айленда.
- Вітаю, Чарлі. - Спасибі, капітане.
Ось так.
Гаразд!
Кого я несу!
Ось.
Вибачте, ви берете чеки?
Що це означає? Чи приймаємо ми чеки? Ми - чорношкірі?
Ні! Боже, ні. Ваша компанія.
Нічого тут звиватися і викручуватися! Це - расистський випад!
- Ні, що ви, ні! Я б ніколи... - Знаєте що? Можна зробити простіше.
Дайте мені на сплату мішок бавовни. Або, скажімо, кавунами!
Або дасте мені смаженою курятиною. Ми чорношкірі її обожнюємо.
- Гей, ні, вгамуйтеся! - Що трапилося?
Він вирішив, що чорношкірий не зможе перевести чек у готівку. Нахабство яке!
Чарлі! Ніколи не смій вимовляти слово чорномазий!
Що? Так я ніколи в житті не був расистом!
О, так значить, справа в моєму зрості?
Ні!
Раз я зростом не вийшов, об мене можна ноги витирати?
Ну, давай, я зараз тобі покажу!
Ти побачиш, що чим нижче центр ваги, тим краще!
Гей, тихо. Стоп. Гей, вистачить. Сер!
Не намагайся тепер прикинутися ввічливим!
Стійте, агов, це заборонено.
О боже!
О, ну гаразд! Тоді тримайся!
- Чарлі, не бий його! - Я?
Чарлі, угамуйся!
Дай я все залагоджу. Зупинись!
Вибачте, містере Джексон...
Ну, годі, ви краще скажіть, як ваше ім'я?
Шонте.
Шонте, я дуже шкодую, вибачте.
Ходімо. Я проведу вас до машини.
Ненавиджу тих, хто любить судити про книжки за їхньою обкладинкою.
Абсолютно з вами згодна.
Немов я - якийсь недотепа! Та він не знає, з ким справу має!
Я - професор кафедри молекулярної генетики в Брауні.
До того ж голова Менса в Бостоні!
- Ви жартуєте? - Ні.
Робота водієм - це просто мій соціологічний експеримент.
Так ви з Менса? А я президент місцевого Провіденс.
Серйозно?
Коли Чарлі стало здаватися, що збулися всі його мрії,
Добряк лелека приніс їм із Лейлою подаруночок.
Це хлопчик!
Овва, який він.
Ого!
Він такий...
Це ж треба!
Ох, яка радість!
У нього тут компанія!
Тужтеся!
Хлопчата так полюбилися Чарлі, що він не зміг глянути в обличчя правді.
Життя його минало як і раніше, і він тримався, мов нічого не сталося.
Привіт, Фіннеране.
Привіт, друже.
- Привіт! Сподіваюся, ти голодний? - Як завжди.
- Диво та й годі в тебе хлопці! - Так точно. Дякуємо.
Чарлі,
лише між нами,
тебе не дивує, що в них весь рік не сходить засмага?
Ну, дивись...
- У мене в роду були італійці. - Італійці?
Ну так.
Видно, тому вода і скочується у них із волосся.
Так, а що? Люди неоднакові, і волосся в них різне.
І взагалі, до чого це ти хилиш?
Та ні, це я так.
Ти подивись, Чарлі! У них свистки більші за ці сосиски!
Гей, придержи язика, це ж мої діти!
- Саме про це я і хотів запитати... - Фіннеране!
Підійди сюди. Це твоя черга.
Чарлі...
Вибач, це я від пива нісенітниці несу!
Звичайно.
У мене в душі немов щось клекоче, святий отче.
І мені здається, одного разу
я можу не втриматися і просто вибухну.
А в чому причина твого гніву, сину мій?
Я не знаю. Тут багато причин.
Наприклад, взяти мою дружину.
Я люблю її до нестями, але...
Я підозрюю, що в неї є коханець.
У мене, мабуть, просто параноя, але все ж.
Я думаю, що всі наші городяни сміються з мене за моєю спиною.
Чарлі, це ти?
І, як з'ясувалося, Чарлі підозрював дружину не дарма.
Мені дуже шкода, Чарлі.
Справді.
Але я змушена покинути тебе.
Він - мій ідеал.
Але...
Я вважав, що я - твій ідеал.
Давай, котику! Нам вже пора.
Не знаю, що сказати.
Як кажуть, серцю не накажеш.
Прощай, Чарлі.
Ти казала, що їстимеш китовий жир.
Їстиме всю ніч, щойно я звільню свого кита.
Коли на людей обрушується горе, вони поводяться по-різному.
Одні починають ридма ридати.
Інші беруть автомат у руки й оголошують усьому світові війну.
А Чарлі Бейліґейтс начебто взагалі ніяк на це не відреагував.
Він усе це проковтнув,
відчув, як біль ковзнув униз, минаючи застряглий у горлі клубок,
і він закрив усе в собі.
Самі розумієте,
як важко довелося маленьким Джамаалу, Лі Гарві і Шонте-молодшому,
коли мама їх покинула.
Але Чарлі оточив їх такою турботою й увагою,
що хлопці просто розцвіли.
Треба сказати, це були тямущі хлопці.
- Що це ви будуєте? - Літак, тату.
Бувайте!
Бувай, тату! Успіхів на роботі!
Люблю тебе, тату!
Ні! Гей! Стійте!
Джамаале, я тобі всиплю!
Злазьте! Не здумайте на ньому літати!
Шонте-молодший, як ти не товстієш від усієї цієї гидоти?
Я не знаю, напевно, щастить.
Ви чуєте, який голос?
Майже Карузо!
Тату, краще подивимося Річарда Прайора!
Річарда Прайора?
Будь ласка.
Добре.
В Африці - дика природа.
Там навіть є леви! Справжнісінькі леви.
Не те нещастя, що в зоопарку.
Знаєте, як наїхати на лева? Гей, леве, ти, гультяю!
Ну ти тюхтій. А лев: Ууу.
А час між тим усе спливав.
Рік за роком, хлопчаки виросли і зміцніли.
...а я їй кажу: Давай десерт.
А він питає: Давай десерт? Тобто як це?
Подавати десерт -
це коли в тебе з дечого злизують шоколад або сироп.
Я віддаю перевагу сиропу.
Він більш липкий!
Хоча Чарлі став гірше справлятися з роботою,
з дітьми все було відмінно.
Чорт! Де взяти атомну масу цього чортового дейтрона?
Тут навіть думати нічого. Поглянь.
- Ну ж бо, скажи. - Що?
З чого він складається?
З протона і нейтрона.
А на біса тобі тут потрібен смердючий електрон?
- Я не знаю! - Так і якого чорта він потрібен!
Гаразд, треба скласти атомну масу протона
з масою нейтрона, правильно?
А куди ж мені подіти цей чортів електрон?
Або, може, сюди?
Енріко Фермі підстрибнув би в труні, почувши цей маразм.
Та він би тобі в пику плюнув за таке.
Гей, Джамаале, давай-но збав оберти.
Слухай, я ж хочу, щоб він не зганьбився!
Якщо він буде задавати такі питання, всі вирішать, що він тупий.
- Я не тупий. - Привіт, хлопці.
Привіт, тату. Як справи?
- Що за метушня? - Робимо уроки, те та се.
- Як справи у малюка? - Не дуже.
З квантовою фізикою задовбався. Ризикую отримати тільки четвірку з плюсом.
Повний облом!
Наш неук вирішив, що калькуляція - це ім'я імператриці.
Слухай, кінчай.
А ти вирішив, що поліпептид - назва зубної пасти!
Краще я піду. Не хочу шмальнути.
Цілую!
Тату.
- До скорого. - Люблю тебе.
Так, сини ставилися до Чарлі з великою повагою,
а з оточуючими... Справи йшли в іншому напрямку.
Здрастуй, Еде.
Чарлі.
Еде, ти не знаєш, де моя газета?
Вона у моєї дружини в нужнику.
Ти скажи їй, щоб потім поклала мені на ганок.
Ти краще роздобудь іншу на роботі.
Ага...
Безумовно.
Не хвилюйся.
- Привіт, Джордже, Гербе. - Привіт, Чарлі.
- Як справи? - Привіт, Чарлі.
- Слухай, Діку... - Хлопці!
Які гарненькі гарбузики!
О так, оце татова радість.
Таж це цілі дирижаблі.
- Пара Гінденбурґів. - Та годі, що ви говорите!
Хлопці, попустіться. Вона мама.
Вона мама!
- Мамаша, та не наша. - Мамаша - смакота!
Можна вмерти!
Авжеж, це добре.
Слухай, Діку. Вибач, я не хочу тебе турбувати,
але ти міг би відігнати машину, га?
Так, звичайно, Чарлі, добре, я скоро звільнюся, хвилин через десять.
Не думай, що я чіпляюся,
але за правилами стоянка там дозволена всього на годину,
а твоя машина
стоїть уже третій день.
Гаразд, закон є закон.
Припаркуй її за магазином, Чарлі!
Так, добре.
Цей?
Як кажуть, що за поліцейський зі страуса, якщо його голова завжди в піску?
Тому, хто не в силах розібратися з власними проблемами,
буде важко мати справу з чужими.
Крихітко! Тут грати небезпечно.
Краще йди на тротуар, тут сильний рух.
Тато сказав, що ти - нікчема і не можеш мені наказувати.
Ну, твій батько може думати, як хоче.
Усе ж, я - офіцер поліції і зобов'язаний стежити...
Іди в дупу!
Ти ж дівчинка, що ти говориш?
Вибачте, Чарлі!
Може, пропустиш мене вперед? Я поспішаю.
- О так, звісно. Проходьте. - Ти золотце!
Гей, діти! Сюди, раз, два! Швидше!
Я ж сказала - від мене ні на крок!
ВАГІКЛІН
Вагіклін, так?
Що сталося, пупсику? Свербить, де не слід?
- Не зрозуміла? - Справа ось у чому.
Тут немає цінника.
Потрібен цінник на Вагіклін, п'ята каса.
Повторюю, цінник на Вагіклін, п'ята каса.
Зрозуміло? Вагіклін.
Схоже, у нашої клієнтки завелася пліснява.
Грибок на грибку, це закваска на хліб.
Вона поспішає.
Гей, приятелю, чув новину?
Мій син Біллі отримав головну роль у шкільному мюзиклі.
А, значить він усе-таки педик.
- Будеш ще гратися на вулиці? - Я батькові поскаржуся, Чарлі!
Неправильна відповідь. А я - Генк, прищунко.
Тримай, Діку, я її припаркував.
До речі,
в тебе фара розбита!
Виглядає апетитно.
- Їжте, полковнику. - Дуже добре, Малькольме. Дякую.
Полковнику, в нас проблема. З Чарлі щось негаразд.
- 1-X до 1-12. - 1-12 слухає.
Звичайно, про цей випадок обмаль знайдеш
в інструкціях для працівників поліції Род-Айленда.
Тому Чарлі відправили в Бостон на прийом до кваліфікованих психіатрів.
Вони тут же зрозуміли, в чому справа.
У тебе дах з'їжджає.
Лікарі поставили тобі діагноз: роздвоєна особистість.
Шизофренія.
- Я всього цього не пам'ятаю. - Не дивно, адже вони говорять,
що все це робив не ти, а твоє друге я.
Генк.
- Він сказав, що його звуть Генк. - І цей твій Генк рветься назовні.
Рветься назовні? Не розумію, що ти маєш на увазі?
- А як він опинився всередині? - Ти його породив.
Це твої невирішені проблеми, Чарлі.
З тих пір, як...
Знаєш, ти не хочеш ні з ким конфліктувати.
- А цей, другий... - Генк.
Хоче. Лікарі вважають, що він виник через гостру потребу.
Адже ти не можеш себе захистити.
Чарлі, чому ти не взяв відпустку, коли Лейла пішла?
А з якого дива?
Дружини кидають чоловіків, це щодень буває.
Тут би всі за мене гарували!
Я ж не захворів.
Ти приймаєш ліки, Чарлі?
Угу.
Хоча вони досить-таки бридкі. У роті сохне від них.
Усе одно приймай.
Доктор Рабинович сказав, що воно допоможе, і ти одужаєш.
Усе це якась нісенітниця!
Штат у вас найменший, бо мізків не вистачає!
Він повинен бути просто округом, ваш Род-Айленд!
Зніміть уже з мене наручники!
І досить витріщатися на мою дупу!
Прітчарде, що це таке?
Полковнику, це Вотерс, Ірен.
Я зупинив її на магістралі через розбитий поворотник.
Виявилося, що її розшукує влада штату Нью-Йорк.
- Збила когось? - Збила.
Пішохода. Потерпілий подав на вас заяву.
Я напевно б це запам'ятала! Це все дурниці!
Я в житті ще ніколи не наїжджала ні на кого!
Ну, я щойно говорив по телефону з нью-йоркською поліцією.
Вони не вважають, що це дурниця.
- Слухайте, а чи не можна... - Ви були в Массені в п'ятницю?
Ну так, я там живу, але я не збивала нікого!
Я їхала в Блок-Айленд побачитися з сестрою.
Ви славний чоловік, може, ви зв'яжетеся зі мною
поштою або...
На жаль, міс Вотерс, від мене тут нічого не залежить.
Якщо це помилка, поясніть це в Массені.
Що?
Я, виходить, тепер повинна
через чиюсь помилку гнати свою машину назад на північ штату Нью-Йорк?
Ні, мем,
вас туди доставить наш співробітник.
Гей, красунчику, вимкни свій мобільний.
- Так? - Ти, засранцю.
Здоров, Ірен, що трапилося?
Слухай, я сиджу в відділенні поліції Род-Айленда.
Мене зараз потягнуть звідси назад у Массену через якісь вигадки.
- Звучить знайомо? - Стій, постривай!
Я не розумію, про що ти говориш.
Дікі! Кінчай базікати!
Слухай мене, добре?
Усе скінчено, Дікі. Все скінчено.
І, будь ласка, зараз же зателефонуй
своїм друзям, і дайте мені спокій.
Слухай, я людина порядна.
Тобі потрібна допомога - я допоможу.
Змалюй мені все точніше, і я розберуся, добре?
Массена, Нью-Йорк? Але ж це майже в Канаді!
Ну так. Це не моя ідея,
але треба цю дівку доставити нагору,
а потім на тиждень у відпустку.
Ціла вічність, чорт забирай.
Вони хочуть, щоб я відпочив, поки звикну до цих ліків.
О, добре, за нас не турбуйся.
Ми вже дорослі. Ці два хмирі будуть усе купувати,
а я - готувати.
Готувати? Ти? Щоб ти годував нас усілякою поганню переперченою,
і Шонте-молодший схуд через тебе кілограмів до ста п'ятдесяти? Ні!
Не бувати цьому! Гаразд, хлопці.
Я їду, а правила вам відомі. Ніяких повій після одинадцятої.
- Добре, батя. - Так, ясно.
- Зрозуміло. - Я люблю тебе!
ЗАМІСЬКИЙ КЛУБ СЕДАР КРІК
А хто вона, ця Ірен?
Вона працювала в мене два роки.
Відповідала за майданчик для гольфу. Ми з нею зійшлися.
Ні, ти з дуба впав!
Та ти уявляєш, чим зараз тобі це обернеться, Дікі?
І мені теж!
Що вона знає?
Вона могла дещо підслухати.
Гаразд, це ми ще з'ясуємо.
Заяву підписав якийсь Пітерсон.
- Екологічний комітет. - Комітет? Але ми підкупили їх!
Але не всіх до єдиного!
ДЕРЖАВНА ПОЛІЦІЯ РОД-АЙЛЕНДА
Хоча наказ начальства не приніс Чарлі великої радості,
він усе-таки йому підкорився.
- Будь обережний, Чарлі. - Слухаюсь, полковнику.
- Тримайтеся, мем. - Гаразд.
Йому не зашкодить, якщо він відпочине.
Він повернеться іншою людиною.
Якщо ми його повернемо.
Ви про що?
Він останнім часом нас здорово підводить.
Доведеться звільняти.
Як звільняти? Але робота в поліції для Чарлі - це справа життя...
Я знаю, дідька лисого.
Я знаю.
Зараз добре їздити, якщо вас не лякають комахи.
Боже, як приємно летіти дорогою!
О, ні.
О Господи.
Жах.
Кляті далекобійники.
Повідомили б куди-небудь, щоб її прибрали.
Ось нещасна! Ох, який жах.
Видно, вона тут лежить уже давно.
Навряд чи ми її зрушимо, але спробуємо.
Візьміться там. І підштовхніть.
- Взятися? - Так. Треба ж спробувати.
- Гаразд? - Гаразд.
Давайте. Тільки штовхніть добряче.
Ага, добре.
Матір Божа!
- Добре... - Вона жива!
- Відійдіть. Я все зроблю. - Це просто кошмар!
А ви відверніться, добре?
Ну, бабусю,
кінець мукам.
Як часом нелегко робити за матінку природу її роботу.
- Ну треба ж! - Чорт забирай!
Господи милостивий!
Тварюка! Вмирай же ти!
Давай!
Давай! Ну ж бо!
Туди, де соковита трава! Тебе зачекалися в райських кущах!
Ну ж, допоможіть! Допоможіть!
- Але... - Що-небудь!
- Чим? Я не... - Здохни!
Ну ж бо!
Що ж,
це було непросто,
але ми вчинили правильно.
Массена
Патрульну? Так, добре. Дякуємо.
- Щось потрібно? - Я офіцер Бейліґейтс, Род-Айленд.
Доставив затриману, міс Ірен Вотерс, сер.
- Добре. Зараз доповім. - Дуже добре.
Що за ліки?
Та просто дурість.
Якщо вчасно не випити, мені стане погано. Нічого особливого.
Що у вас?
Ускладнена шизофренія з нападами неконтрольованого нарцистичного сказу.
У вас сідниці затекли?
Ні, але...
Від них у мене сохне в роті.
- Я говорю про поїздку. - О, ні.
Ні, в мене служба така, що на дупі - мозолі!
Міс Вотерс, я - Пітерсон. Мій напарник - агент Бошейн.
Ми зі спеціального відділу Комітету з питань екології.
Екології?
Кого ж я збила? Білоголового орла?
Ми вам все пояснимо, мем, але зараз
ми попросимо вас пройти з нами.
Може, поясните мені все тут?
Річ у тім, мем,
що ми подали на вас цю заяву лише для того, щоб розшукати вас.
Розшукати мене? Для чого?
Агенте Бошейн?
Нагадую вам, що відділення у вашому розпорядженні.
Ви можете скористатися будь-якою з кімнат для допиту.
Ви дуже люб'язні, лейтенанте Ґерке, але не варто.
Як завгодно. Якщо вам щось...
Вибачте,
я тільки
трохи водички вип'ю.
Будь ласка, розпишіться ось тут, і я поїду.
Так.
Ну, міс Вотерс, удачі! Сподіваюся, у вас скоро все налагодиться.
Спасибі, Чарлі.
Я ні в чому не винна, і ви це знаєте.
Після вашого від'їзду з квартири
там знайшли недопалки з марихуаною.
Я іноді курю травку, це злочин?
Як і пособництво в дачі хабарів, розкрадання,
ухилення від сплати податків та рекет.
Та про що ви говорите?
Ви Дікі Термана знаєте?
Його компанія Седар Крік Лімітед
вже півтора роки знаходиться під розслідуванням.
І тому я стала пособницею?
Я просто приводила в порядок газон. І що?
Заміський клуб Седар Крік - престижна організація.
Як же вас взяли доглядачем майданчиків?
Мені пощастило.
Там працював Тедескі або Тедеско, але він раптово помер.
Серцевий напад, здається.
Агенти вважали, що Ірен відомо куди більше, ніж здається їй самій,
і що її життя в небезпеці.
Вони розповіли їй про все, що відбувалося у неї прямо під носом.
Хабарі співробітникам державних служб,
залякування тих, хто заважав.
Ну а кінець її попередника? О, так його ж просто вколошкали.
Жах.
Я повинна вийти.
З піцерії.
- Скільки? - З вас $13,95.
Холера ясна!
На щастя, Чарлі сказав їй,
що зупиниться в гранд-готелі Чак Чіз.
Чарлі?
Ірен потягнула ключ, коли черговий відвернувся, і пробралася в номер.
Чарлі!
Чарлі, що це таке?
Ірен?
Ірен, я просто... Я тут вивчав твою справу,
намагався знайти лазівку.
А в тебе губи не обвітрилися під час поїздки?
Та Бог із ним! Потрібна твоя допомога.
Озброєний вбивця щойно застрелив агентів!
- Як? - Так, але він шукав мене, Чарлі!
Господи, це справа рук Дікі, я знаю!
Що ж нам робити?
- Дзвонити в поліцію. - Ні, це не годиться.
Дікі їх усіх підкупив, тому я і прибігла до тебе.
Це не жарти!
Ти не...
- Я змиваюсь. - Гей! Ні, не йди. Стривай!
Стривай, дай мені подумати. Гаразд?
Тільки не тут, Чарлі!
Насамперед вони навідаються сюди.
Чорт!
Цікаво, куди ми їдемо?
Побачиш.
Спочатку вони бовталися по околицях,
потім Чарлі кудись подзвонив.
Не хвилюйся.
- Чарлі! - Я все залагоджу.
Привіт.
- Ви молодець. - Дякую.
Вибачте, що призначив зустріч отут.
Та нічого.
Так краще. У дівчини параноя.
Мої діти теж наслухалися всякого, вирішили, що всі поліцейські продажні.
Слухайте, я не знаю, що сталося. Я ж ні слова не сказала.
Дікі говорив, що ти - дівчина кмітлива.
Якого ж чорта ти пішла до цього йолопа?
Кинь пістолет!
Тебе знімають, йолопе.
- Про що ти говориш? - На мотоциклі - камера.
У рухому мішень не попасти!
Відмінно. Просто блискуче.
Сідай у машину.
Давай!
Скажи на милість, про що ти тільки думав?
Дзвонити тому поліцейському - дурниця!
Не треба тремтіти, моя рибко!
Це Чарлі спить на ходу,
з тобою поруч - бодрячок!
Самі розумієте, без пояснень тут було не обійтися.
І Генк, як він себе називав,
знайшов затишне містечко і розтлумачив, що до чого.
Значить, ти хочеш сказати, що ти - не Чарлі.
Ти ж бачила Чарлі в ділі, він як кульбабка.
Подуй і полетить, коли справи скрутні, на нього надії немає.
Стривай! Так значить...
Усе просто.
Чарлі - миша, він іде в капкан,
а я - щур і дістану сир.
Мене звуть Генк. Генк Еванс...
Шанувальник таких крихіток
Це правда. Чарлі - шизофренік.
Я не знаю. У мене своя голова на плечах.
Він не втручається.
Слухай...
У мене серце зовсім не кам'яне.
Я бачу, як ти тремтиш, і приймач у мене в грудях так і скаче.
Генк? Генк.
Я дуже вдячна за допомогу,
але чи не можна, щоб все-таки Чарлі повернувся сюди?
Ненадовго?
Запросто.
А поки, може, залізеш на той стовп
і намочиш електродроти?
Я тут не через твої цицьки.
Я рятую твоє життя,
а для цього мені потрібне повне об'єднадєднання.
Добре.
Ти згодна, цукерочко?
Не називай мене так.
Ну який хрін сказав, що Плутон - планета?
Де він бачив планету з еліптичної орбітою?
- Дурість несосвітенна! - Диявол!
Уявляєте, Вінса Фостера пришили! Ну і ну!
КОНФІДЕНЦІЙНО ФОСТЕР, ВІНС
Перестанеш ти, нарешті, лазити в файли Пентагону?
Гримнули когось політики, і наплювати! Твоя справа - вчитися!
- Па говорив не підглядати! Так? - Еге.
Будеш і далі тинятися,
не бачити тобі Єля як своїх вух, запам'ятай!
І загримиш у Стенфорд разом зі всякими дебілами і даунами!
Помовч, тебе і в Дюк візьмуть хіба з великим скрипом,
бо ти за тест максимум не отримав.
- Дурне, ти знав, що у мене грип. - Так, грип, як же!
Скажи вже краще аневризм.
Ти верзеш нісенітниці.
Чуєте? Напевно, це кур'єр з якогось крутого університету.
Підніми дупу і відкрий двері.
Привіт, капітане.
- Привіт. - Що в біса відбувається?
- Це агент Аніселлі. - Джентльмени.
- Що трапилося, капітане? - Є проблема.
Збирайтеся.
- Усе готово. - Клас.
На три доби ми повністю забезпечені.
Хай йому грець моєму озону.
Гей, хробаче!
Так, я тобі кажу, шматок лайна!
Ану підніми!
Або я засуну цей недопалок у твою прищаву дупу.
Ти що? Це ж просто недопалок.
Ось як?
А ось це мій кулак.
Нічого страшного, поки не доторкнеться до морди.
Станцюємо!
Звідки цей псих звалився?
Стривайте! Стійте, він шизофренік!
Що з ним у біса таке?
Як так сталося?
Так, Чарлі злегка перепало, і все з вини Генка.
Втім, нічого страшного не сталося, якщо забути про криваву сечу.
Шкода, що ви зустрілися з Генком, міс Вотерс.
Думав, я псих,
але з цим хлопцем справи гірші.
Але ж він нас врятував.
До речі, в Генка хороша ідея. Він вирішив, що...
Ти слухаєш Генка?
Дивись, у що він мене вплутав!
Про що ти говориш? У нього ж бракує клепки!
Ось що ми зробимо.
Доїдемо до іншого відділення поліції і все розповімо.
Це погана ідея. Раптом у Дікі і там свої люди.
Знаєш що?
Настав час зателефонувати в найкраще відділення поліції нашої країни.
У поліцію штату Род-Айленд!
Ти справді думаєш,
що чинуші не здогадались прослуховувати їхні телефони?
Так нас пов'яжуть через десять хвилин. Через них мене трохи не вбили!
Гаразд.
Так що наш геній придумав?
Він запропонував знайти будиночок у глушині і сховатися.
Ну, а де брати воду, їжу?
У нього в багажнику вже все є.
Це - припаси?
Що ж, шикарний план!
Це все? Всі його запаси?
О ні, є ще.
Мотузка,
лопата,
пакет із вапном, а ще дартс.
З вами Крістін ді Карло, я перебуваю в окрузі Клінтон, Нью-Йорк,
де йдуть пошуки божевільного інспектора з Род-Айленда, Бейліґейтса.
...вважає, що він убив агента екологічного комітету
і викрав якусь Ірен Вотерс.
Фігня! Мій батько не міг нікого вбити! І ще викрасти ту худу кобилу!
Твій батько нездоровий,
у нього був нервовий зрив. Ми всі розуміємо,
але його необхідно знайти, щоб більше ніхто не постраждав,
і він теж.
Ніхто не постраждає, ось побачите!
Та вже, знаєте, наш батько не скривдить і мухи!
Ні, його цікавить дичина побільше.
Нам повідомили, що він випустив шість куль у коров'ячу голову.
Бідолаха дивом залишилася жива.
Припустимо, що у батька з нервами проблеми, хоч це не так!
Але ж він весь час таблетки пив!
- Він залишив їх у готелі. - І після цього зовсім пустився берега.
Я тому свідок, він себе не контролює.
Слухайте, я чогось не розумію, лейтенанте.
Якщо батько такий моторошний психопат, навіщо ви пішли до нього один?
Так, а ви хто такий?
Уявили батька Голіафом, а себе довбаним Давидом?
Ваш батько - офіцер поліції, він просив, щоб я був один.
- Звідки я знав, що він божевільний! - Наш батько не довбаний божевільний!
І хоча у нього ускладнена шизофренія з неконтрольованими нападами сказу,
але він дуже добра людина.
Чортів робот!
Що це в нас взагалі відбувається?
Відчепись від мене, Генку!
Я знаю, що ти планував, я бачила, які ти заготовив припаси!
О, це.
Я не хотів без підготовки.
Даремно боїшся.
Я почав би тихо і дуже ніжно. Як джентльмен.
Я говорю про вапно і ту лопату.
Вапно і лопату?
Дякую. Давно не було так смішно.
Що тут кумедного?
- Це ж чужа тачка. - І що?
Ти думаєш, що цей коп збирався
доставити наші трупи в поліцію?
Ірен вирішила, що треба повернутися в Род-Айленд,
але тут у Генка виникла ідея.
Ти впевнений щодо цього?
Жартуєш? Уже всі знають, що ця машина в розшуку.
Треба міняти транспорт.
Готова? На дев'ять.
Один, два, три, чотири, п'ять, шість, сім, вісім, дев'ять!
Ну, в цій тачці нас не накриють.
- Велике спасибі. - Немає за що.
- Радий, що ми крокуємо в ногу. - Я теж.
- Усе добре? - Так, нормально.
Я вирішив, що тобі зле.
Спасибі.
Ти - добряча дівчина.
Дуже мило.
Хотілося б познайомитися з тобою ближче.
Так, мені також.
Ти заковтуєш?
Ясно, я поквапився.
- Агов! - Так?
Ти не прихопила мій гаманець?
Це жарт, так?
Тож, пташко, звідки ти прилетіла?
Так, з усіх усюд.
Люблю таких бувалих жінок.
Я народилася в Техасі, в заможному районі.
Закінчила школу і поїхала в Нью-Йорк, бо...
Дай вгадаю. Тобі всі говорили, що ти гарненька,
і ти вирішила стати супермоделлю,
але у великому місті тебе трошки не зрозуміли,
тоді ти набрала пару кілограм і назвала себе акторкою.
Ні, але...
Але, на жаль, без таланту в цій справі ніяк,
і твоє життя осявала тільки лампочка холодильника.
Тоді ти прокачала собі груди
і вирішила підчепити
багатого хтивого дідка в Іст-Сайді,
при цьому остаточно потонула у відразі до себе.
- Я потрапив у яблучко? - Я до Нью-Йорка не доїхала,
всього лише до Корнелла. Захистила диплом ґрунтознавця.
Стала доглядачем майданчика для гольфу,
а груди в мене від природи, хоча можеш не вірити.
Але в тебе був порушений обмін речовин.
- У мене нормальний обмін речовин. - Я радий за тебе.
БЕН І ДЖЕРІЗ
Прибери руки, Генку.
Мамо!
Правильно вчинив, Генку. Скандалу нам не вистачає.
Головне - залишитися в живих.
Гей, я знаю, де нам взяти гроші.
- Стукни мене. - Що?
- Дай мені в морду. - Навіщо?
Я скажу, що мене обібрали на парковці.
Власник закине мені кілька сотень.
Йому скандал ні до чого.
Давай! Вріж як треба!
- Нічого не вийде, Генку. - Є краща ідея? Давай!
- Нічого не вийде. - Це спрацює! Тобі тільки треба врізати.
Тільки давай без штук типу Тільки б ніготь не зламати.
Коли він мене побачить, треба, щоб...
Що ж, такий варіант не приніс бажаних результатів.
Хіба що Чарлі став ще більш потріпаним.
Як твій ніс?
Послухай.
- Мені дико шкода, Чарлі. - Нічого, переживу.
Ти, напевно, розлючений, я ж дала тобі ногою в обличчя.
Це не важливо.
У тебе приголомшливий характер, Чарлі, ангельський. Ти знав?
Це дар Божий.
Ага, проте лікарі іншої думки.
Кажуть, це - біда.
Що?
Те, що я відгороджуюся від реальності, якщо вона мене не влаштовує.
Значить, ти чуєш тільки те, що хочеш?
Дякую. Люблю коротку стрижку, особливо влітку.
Чому мені ніколи не зустрічаються такі славні люди як ти, Чарлі?
Видно, це все моя зовнішність, на неї клюють тільки одні мерзотники.
Та ти що!
Ти особлива. У тебе чудовий вигляд, Ірен.
Ти така безпосередня.
Скажімо, волосся! Немов тобі плювати на нього.
Твоя шкіра така природна, ти геть не приховуєш
свої недоліки.
Ти не боїшся своїх вад.
Ти любиш щулити очі і робити таке обличчя,
ніби ти проковтнула незрілий лимон.
І тобі байдуже на все!
Думаєш про те, що і я?
- О, ні. - О, так.
Уперед!
- У мене не вийде! - Перестань!
Люди не реалізують весь свій потенціал!
Треба лише трохи напружитися!
Ось так!
Те, що треба!
Я вірю в тебе!
Ну ж бо, не здавайся!
Це не так вже й важко! Давай!
Ну ж бо, Чарлі, ну! Ти впораєшся!
Давай, Чарлі!
У тебе величезний потенціал!
Давай, Чарлі, давай!
Стрибай!
- Що? - Зістрибуй!
Що?
Стрибай із поїзда!
Ірен?
Гаразд. Годі клеїти дурня.
Я тут обдумав цю ідею як слід.
Першим ділом нас стануть шукати в поїздах.
Та ну тебе.
Ми оглянули всі заправки і закусочні вздовж шосе.
Їх ніде немає.
На шосе? А ваша бабця вами задоволена?
Моя бабця?
Бо якщо ви трахаєтесь так само, як працюєте,
то їй не бачити оргазму як своїх вух.
Ну і грубіян.
- До чого ти ведеш? - Ось що. Батько нізащо не поткнеться
на шосе, де його засіче будь-який дебіл.
І наш тато не стане їсти якесь лайно.
У мене три долари і п'ять центів. А що у тебе?
- Шість баксів. - Я замовлю, щоб довго не сидіти.
Гаразд. Для мене сендвіч із курячою грудкою без шкіри.
Що це ти витріщився?
Дражниш мене? Дивись, зараз тобі перепаде!
Я ось-ось вибухну, і жертвою станеш ти.
У чому ваша проблема, хлопче? Ти тут ні при чому, не втручайся краще.
- Гей, слухай, зупинись! - Він перший почав!
Вибачте. Вибачте його, будь ласка. Знаєте, він...
Давай! Що ж ти, чотириокий?
Бідолаха. Тримайся й далі за маминою спідницею!
Він ідіот.
Боягуз!
Як ведеться, пацани?
Генк з'явився!
Сумувала за мною?
Чому не можна повернути Чарлі,
щоб пожити тихо і спокійно.
Закон індіанця: Не припавши до землі, не почуєш тупіт бізонів.
І який же в цьому сенс, скажи?
Сенс такий: якщо Чарлі не прийме бій,
Генк займе його місце назавжди.
Я бачу, ти вважаєш себе дуже важливою персоною?
Боже правий! Біляста миша!
Генку!
Це всього лише жарт! Я хочу його розвеселити.
Дивись не лусни зі сміху!
- Вам потрібне меню? - Ні, дякую. Ми вже замовили.
Це все.
Гей, постій, пампушко.
- Чим я завинив? - Не смій кривлятися!
Ти жахливо поводився з малим.
Бачив, що сталось із тим хлопцем?
Він зблід і все.
Ти його образив і принизив!
Це не так. Сама побачиш.
- Гей, Молочний! Іди-но сюди! - Годі!
Ну, брате кролику, скачи скоріше! Воруши лапками.
Скажи мені, я тебе образив у ході нашої світської бесіди?
Так, загалом так.
Це ти про білу мишу?
Так, по суті, мене образило все, що ви сказали, сер.
Вибач.
Я зовсім не хотів.
Ну, як ти?
Ти не знаєш, як це.
Я мучився багато років. Я не міг пробитися крізь ввічливість.
Забутий і з кляпом...
А в темряві й тиші зростає лише злість.
А все через те, що його кобітка спакувала свою валізку
і кинула його.
Чарлі був одружений?
Ще б пак.
Тоді я був абсолютно нормальний,
але ця тварюка його довела, Чарлі паралізувало,
і я вирвався.
Що ж,
раз ти був такою важливою частиною його особистості,
то вона і тебе кинула.
Ти маєш рацію.
Вона кинула нас.
А я любив її.
За що вона так?
Хіба я поганий?
Не такий вже я поганий.
Ні, не поганий, звичайно.
Зовсім ні.
Чуєш мене?
Ти дуже милий.
Ти так вважаєш?
Так, віднедавна.
Знаєш, що я вирішив?
Я порадую Чарлі.
І те білясте опудало городнє - теж.
Генку?
Агенте Бошейн!
Вони їли в дієтичному ресторані за 160 кілометрів звідси.
- П'ятнадцять хвилин максимум. - Ясно.
Там поставлено кордон?
Уперед!
Скажи йому, щоб він кинув курити!
Чарлі, це ти?
Мій ніс!
Виглядає відмінно.
- Чудесно! - Що з ним сталося?
Генк вирішив тебе порадувати
і зробив пластичну операцію.
Ти говориш, пластичну?
О боже!
Що це?
Що це? Отут?
Генк вирішив, що треба виправити твоє підборіддя...
Що?
Я ним задоволений...
Я люблю своє підборіддя.
Це моє підборіддя! Воно моє! Моє!
А хто за це платив?
Я позичив йому.
А ти хто такий?
Це я.
Молочний.
Що це за один, і звідки він тут взявся?
В Ірен є свої вороги, вони жадають її прикінчити.
Тобі не можна з нами зв'язуватися, це небезпечно!
Чому? Ти, Ірен і Генк - мої єдині друзі.
А твоя сім'я не буде сумувати за тобою?
Уся моя родина вже...
Їх немає.
Який жах.
Раз ти з нами, не можна ж називати тебе Молочним. Як тебе звати?
Каспер. Друзі звуть мене Біляк.
Ясно.
Ого!
Ну, містере Мерфі, машина залита під зав'язку.
Спасибі, Джозефе.
О так.
Ану не сунь свого члена в мою тачку, сучий син!
Що ж ти робиш? Я тебе наздожену! І прикандичу!
Що це в тебе?
Не ображайся.
Непогано вийшло.
Чарлі, що це таке страшне?
О ні. Мене не проведеш. Ні, Чарлі.
Не зі мною.
Хороша спроба.
Не такий я й дурень.
Є тільки два номери, 19 і 20.
Вам, хлопці, доведеться трохи потіснитися.
Біляк, а скажи...
Що з твоїми рідними?
Я їх убив.
Як убив?
У п'ятнадцять років я прикінчив їх молотком, поки вони спали.
Мати, батька, братика і сестричку.
Сестричка не спала.
Що прикро.
Гм, ну...
У нас усіх бувають проблеми в родині,
тому в свята сумно.
Я вийшов місяць назад, мені тоді стукнуло двадцять один.
Чесно кажучи, я б краще залишився сидіти. Але вони звеліли йти.
Хріновий закон, скажи?
Мабуть, їм нікуди дівати всіх
психів.
Піду-но я до сусідки, спробую з нею подружитися.
- Успіху! - Авжеж.
- Що? - Ага.
Він щойно сказав, що в юності порішив усю свою сім'ю, поки вони спали.
- О боже! - Підлітком. Він сидів, тільки випустили!
Ось я й вирішив дізнатися
чи можна заночувати тут.
Але можу переночувати в машині.
Це я і мої зірвиголови. Я - Дороті.
Ти диви!
Коли це знято? Це Геловін?
Ні, просто ми розважалися.
Ти - чудовий батько, Чарлі.
Хочу ним бути.
Ці хлопці просто чудо.
Такі веселі і завзяті. І клопотів жодних.
Вони найкращі в класі з двохсот одинадцяти.
Ти ба!
- І як їм це вдається? - Мабуть, хороші гени.
Знаєш, а в мене немає
жодних фотографій, нічиїх взагалі.
- Чому? - Не знаю.
Були раніше фото подружок і друзів, коли я була юною.
Але вони розвалилися,
як і дружба.
Це сумно.
- Я придумав. Візьми собі цю. - Ні, Чарлі, вона ж твоя.
Та ти що! У мене вдома їх повно. Ціла купа. Давай.
- Чесно? - Так.
Добре.
Дякую.
Спасибі.
Пити хочу.
Я сходжу за колою.
- Будеш? - Авжеж.
Недотепа ж ти! Уже два рази пролетів.
Ех, давай, бий! Цього разу точно піддасться.
- Здається, я мав одкровення! - Що?
Виявляється, я можу впоратися зі своєю хворобою.
Звідки ти знаєш?
Ну, спершу автомат зжер у мене монетки, але це ще не страшно!
Бо тоді з мене почав знущатися один веселун.
- О, ні. - Це вийшло до речі!
Знаєш, на мене нахлинули ті самі почуття,
але я вдихнув повітря, порахував до десяти і тихо сказав тому:
Вибачте, сер, але ваші насмішки мені не допомагають.
Він сказав: Вибачте, не хотів вас образити.
І все. Я допоміг йому з багажем.
- Правда? - Так.
Це здорово!
І ти добув колу!
Так! Ще раз стукнув по автомату, і ось вона!
Може, тільки так і треба?
- Дивись, що я знайшла в сумці! - О, ні.
Так що? Ковточок?
Ну гаразд, ковточок на радощах. Так, тільки трошки.
- Так і буде. - Добре.
Тримай.
- За кращі часи, ну ж бо. - Гаразд.
Усе, з мене вистачить.
О боже!
Боже мій!
Ірен?
Чому я дзюрчав так, ніби займався сексом?
Так, схоже, старий Генк вирішив накапостити.
Але тим справа не обмежилася,
адже над головою вже купчилися нові хмари.
Приготуйтеся і чекайте мій сигнал!
Мені не віриться, що ти нас не розрізняєш!
Ти серйозно?
- Так хто вас розрізнить? - Будь-яка притомна людина!
Ми трохи випили.
Що, і він теж брав участь?
Ти задоволений? О, так, дуже! Дуже!
Ти хотіла чогось такого, га?
Хотілося не мені.
- Ви впевнені? Це вона? - Цілковито.
Тільки-но мій хлопець Скутер розгорнув газету, як я одразу її впізнала.
Спасибі, Скутере.
Ось і вони.
Гей, ви, Шерлок і Вотсон, ось що ми зробимо.
Може, давайте ми поговоримо з татом, щоб чого не трапилось?
Ні, дякую, хлопці, але нічого такого не потрібно.
Офіцер Стюбі доставить вас до гелікоптера.
Що? Ви привезли нас сюди, щоб одразу спровадити?
- Ось це вже повний маразм! - Від вас нічого не потрібно.
Усе решта - обов'язки поліції.
Стривайте! Може, ви так і вважаєте,
але мені плювати на вашу поліцію. Це мій батько!
Я сказав: зараз же летіть. І ніяких розмов!
Знаєте, ви хлопці вибачте,
але на цей раз він має рацію.
- Ви будете зайвою перешкодою. - Так він сам і є головною перешкодою!
Не хвилюйтеся. Керую тут я, так що кровопролиття не буде.
Даю слово!
Нумо. Пішли!
Усе добре, Чарлі?
Так, я просто
освіжаюсь!
Що будемо робити?
Просто увірвемося і відкриємо вогонь.
- А раптом він неозброєний? - Підкинемо йому зброю.
Дивись на цей раз не схиб!
Агенте Бошейн!
Це Стюбі. Він накрив Бейліґейтса і дівчину.
Що?
Це Бошейн. Що там таке?
Я перехопив їх на шосе на краденій машині.
Бейліґейтса та дівчину.
Офіцере Стюбі, залишайтеся на місці.
- Чекайте з ними! Ми скоро будемо. - По машинах! Негайно!
Нам шкода, що так вийшло, офіцере,
але батько вчив нас довіряти інтуїції,
а вона підказує нам, що тут не все чисто. Ну, поскакали!
Врахуйте, ви даремно це зробили!
Бо коли я доберуся до вашого татка,
я персонально всиплю йому перцю!
Ну навіщо ти цю дурість ляпнув?
Лі Гарві.
- Який діаметр курячого яйця? - Чотири і вісім сантиметрів.
- Ні, ти в дюймах скажи. - Один і шість. На хрін це тобі?
Ставлю десять баксів на те, що засуну йому в зад яйце, не розбивши!
У тебе не вийде, ти глянь, він надто гладкий!
- Ні, все вийде. - Чудово, я приймаю заклад!
- Ходімо. - Давай, знімай штани.
Одне можу сказати.
Везе мені прямо як потопельнику.
Ну а як нам бути з Біляком?
Вгадай. Поїдемо, а його залишимо.
Ну і злюка!
На відміну від тебе, мені вночі веселощів не перепало.
Лише простата розбухла.
- У тебе залишилися якісь гроші? - Так, 60 баксів, але це ж гроші Білявого.
Ну і що! Так і треба тим, хто пристукнув своїх рідних молотком.
- Я віддам, але це нечесно. - Майже вийшло.
Гаразд, тримай.
Чорт.
Гей, дай-но мені сканер. Дізнаємося новини.
Гей, а хто вміє керувати цією штукою?
Знайшов складність! Підйомна сила мінус опір та крутний момент!
- Уже простіше нікуди, кінчай! - Таж інструкція німецькою.
Але ти ж говориш німецькою!
Говорити я говорю, А ось читаю дуже фігово!
Ну ти й неук!
Задраїти люки в хвостовій частині і запустити чортів несучий гвинт!
Є.
Відключити чортів реверсний механізм!
Піднімай це корито вгору!
Добре! О боже!
Господи!
Та вийміть цю чортову курку хоч хто-небудь!
БІЛЯК, МИ МУСИЛИ ТІКАТИ - НАДТО НЕБЕЗПЕЧНО ПОЗИЧИВ ТРОХИ ГРОШЕЙ, ПОТІМ ПОВЕРНУ
АДРЕСА ВНИЗУ - ТВОЇ ДРУЗІ - МОЛЮСК-ДРАЙВ 21, ДЖЕЙМСТАУН, РОД-АЙЛЕНД
Залишайтеся тут, ми впораємося. Я в дев'ятнадцятий, ти в двадцятий.
Дідька лисого!
От наволоч. Я їм покажу.
- Потрібна зброя і патрони. - Вибач.
Треба чекати три доби. Такий закон.
- Довго їхати в Род-Айленд? - Чотири-п'ять годин.
Є карта Нової Англії, якщо хочеш. Долар дев'яносто п'ять.
- П'ятак. Решти не потрібно. - Дякую.
- Алло. - Фіннеране, це Чарлі.
Чарлі, ти круто вляпався, де це ти зараз?
Слухай, скажи від мене дещо полковнику.
Але тільки, щоб про це знали тільки наші, добре?
Бо це дуже важливо!
4.30, вокзал Південного округу. Забезпечити підкріплення. Ясно.
Не хвилюйся, ніхто чужий про це не дізнається.
Будь обережний, друже.
Четверта тридцять, он як.
Спасибі, що повідомили нас, офіцере. Ви нам дуже допомогли.
- Залишайтеся поруч. - Так, сер.
Вибачте.
- А де Дікі? - Він чекає на нас у Бостоні.
Нашому багатієві доведеться забруднити ручки.
Скажи мені.
Як тобі
новий коханець?
Ну, це вже просто смішно, Чарлі.
Облиш краще.
Варто було мені на секунду відволіктися, як ти мене трахнула! Буквально!
До твого відома, ти сам себе трахнув!
Нічого все на мене звалювати!
Це ти у нас на передок слабка!
- Навіщо ти так? - Я запав на тебе.
Що?
Ти мені подобаєшся.
Подобаєшся.
Не варто, Чарлі.
Я - нікчема.
Нікчема? Що ти городиш? Тобі двадцять сім.
І ти вже доглядач майданчиків для гольфу.
Я підробила документи, щоб отримати посаду в престижному клубі.
Я зовсім не знаю, як доглядати за майданчиком для гольфу.
Я модель.
Я поїхала в Нью-Йорк, там нічого не вийшло,
і я вирішила стати актрисою,
а потім через нерви набрала кілограм десять.
- Не так вже й багато. - За тиждень.
Я поступово перетворилася в утриманку.
Почала жити на гроші сімдесятирічних дідів
і ненавидіти себе за це.
Багато чого я накоїла.
Ірен...
Ти ж не знала чим займався Дікі? Знала?
Я, може, і дурепа, але не злодійка.
Моя дупа болить дедалі сильніше.
Ого!
Слухати б це без кінця.
Гей.
Я шукаю своїх друзів. Вона блондинка, а він - з безглуздою стрижкою.
- Купе І. - Дякую.
Не здумай кричати.
Я нічого не знаю і сказала про це поліції.
Замовкни, Ірен, краще слухай мене. Можливо, ми й порозуміємося.
Ти любиш марш Моцарта? І раз, і два, і...
Начальнику, я хочу власну камеру.
Ясно. Знову ти.
З якого дуба він упав?
Це Дікі! Це через нього я так влипла!
- Знавець гольфу? - Так.
- Давай і я помахаю ключкою? - Генку!
Гаразд, розвертайся.
- Де там у нас головна лунка? - Відчепись!
Та облиш. Не могли ж травичку настільки витоптати.
Відчепись від мене!
Він давно не брав у руки ключки.
Цим Чарлі займався.
- Чарлі? - Саме так.
Може, він і не дуже досвідчений гравець, але він гарно скаче.
Що це озна... А зрозуміліше можна сказати?
Я не збиралася спати з тобою, Генку! Ясно? Ти обдурив мене!
Так, обдурив. Це негарно, недобре і нечесно,
але постарайся все-таки мене зрозуміти.
У мене встав.
Господи!
Який же ти ідіот!
Досить! Не бурчи, моя пампушко.
Я ж попереджала тебе, пам'ятаєш?
Що ти маєш на увазі?
Чарлі?
Провіденс, Род-Айленд! Стоянка десять хвилин.
А ти...
- Що? - Що тут сталося?
- Генк знову до мене приставав. - Генк!
Господи, як він мені остогид!
Ану, Генку, виходь!
Нумо з тобою розберемося! Давай!
Я, може, і слабак, але ти мені вже, чорт забирай, набрид!
Зупинись, чуєш? Мені страшно.
- Чого? - Давай зійдемо, поки він не отямився.
Ти ще отримаєш! Я з тобою розберуся!
Що відбувається, Генку? Видно, здорово злякався?
Ти цілий? Що трапилося?
Це підло.
Гаразд.
Виходь! Де ти?
Ось я!
Гад!
Та годі! Ти ж його вб'єш!
Дихати нічим! Відпусти!
Чарлі, легше.
На колінах проси!
Обійдешся!
Ану вставай! Зараз повеселимося.
Ірен!
Привіт, дівчата. Я - Чарлі Бейліґейтс.
Хочете побачити, що в мене є?
Безкоштовне частування! Смачного! Швидше сюди!
Ні! Не слухай його! Це не я! Це Генк!
Це Генк!
Ану повертайся! Я тобі всиплю!
Здаєшся?
Хрін тобі!
Заспокойтеся ж, ви обидва!
- Там Ґерке! Швидше! - Перемир'я?
Ненадовго.
Стережись! Він озброєний!
Я за дівчиськом, а ти за Бейліґейтсом!
Поліція! Всім на підлогу! Швидко!
З дороги!
Генку, ми поранені!
Кінчай скиглити, це лише подряпина!
Дивись! У машині ключі.
Ні! Я не можу.
Здається...
Я зараз відключуся.
То я повинен на собі тебе тягнути, так?
Гаразд.
Давай, Шварценеґґере.
Але ти й важкий.
Ну, залазь!
На зліт!
Чорт!
Не дрейф, хлопче!
Генку, що ти наробив? О боже мій!
Хіба не кайф?
Ну ти й псих!
Чия б мовчала.
Що ти робиш? Генку?
Хочеш ще?
Я тебе вб'ю, ти чуєш, Генку! Гаде ти!
Прощавай, дебіле!
Ні!
Ти що, все ще тут?
Ти мене не виженеш, Генку! Ми - єдине ціле!
Прітчарде.
Давай у кінець поїзда. Чарлі треба заарештувати.
Гей, Ірен, іди рівно!
Ірен!
Стій, Бейліґейтсе, йдемо зі мною.
- Не зараз, Фіннеране. - Ні, зараз!
Я молодець.
Ой, припини, він же хиляк.
- Замовкни, Генку! Ти такий... - Генку!
- Гей! Відпусти її!
Вона кликала мене!
Подумаєш!
Дікі, я ж зовсім нічого не знаю!
Заткнись, Ірен, що вже тепер.
Генку!
- Та ні. - Давай.
О, ні. Вода.
Так. Не пощастило їй, ходімо, поп'ємо пивка.
Ні! Ану, вперед!
Генку!
Генку, припини! Відпусти!
Генку, скоріше!
Це моє стегно!
Тобі це ясно?
Тепер я командую, Генку.
Я сам впораюся з будь-якими складнощами,
раз ти здрейфив у такий момент.
Значить, ти повний нуль!
Моя нога мене знову слухається.
О, ні. Генку!
Іду, Ірен!
- Генку! - Спокійно, Ірен!
Генка немає.
- Це я, Чарлі. - Чарлі?
Поклич ще кого-небудь!
Ні, я впораюсь.
Стій! Попереджаю, краще не лізь.
Стережись, Чарлі!
- Не лізь до нього, Чарлі! - Відійди! Просто розвернись! Зараз же!
Спокійно, тихо, Дікі.
Тобі нікуди діватися.
Давай, Дікі.
Дай мені пістолет. Ну ж бо.
Ось так.
Дуже добре.
Де мій палець?
Це викрадення і напад.
- Чого ж зволікати? - Ні!
О боже!
Білявий!
Рок-н-рол!
Ірен!
- Ірен! - Що?
О Господи!
Спускайся, трохи нижче.
Це ми, тату! Це ми, тримайся!
Це мої дітки!
Давай скоріше, тату, хапайся за ту чортівню!
Ну як мій палець, док?
Коли він знайдеться, побачимо.
Ірен, Чарлі, це агент Стів Парфіт з ФБР.
Ви цими психами пишаєтеся, чи не так?
О, так.
Ми пишаємося цим недотепою.
Добре, що ти живий-здоровий, тату, ми раді.
Полковник повідомив їм,
що нікому з винних не вдалося сховатися.
Ґерке був затриманий у лікарні в Провіденс,
а агента Бошейна заарештували на вокзалі в Нью-Лондоні,
Але Чарлі Бейліґейтс уже думав зовсім про інше.
- Ти молодець, Чарлі. - Дякую, Морський леве.
Слухай, я хотів сказати,
що я нескінченно тобі вдячний.
Я перед тобою в боргу.
Мені так шкода, що ти знову вбив.
- Вбивства травмують психіку. - Я раніше нікого не вбивав.
- Як? - Ти сам сказав, тебе шукають за вбивство,
ми опинилися в одному ліжку,
і ти все молов язиком мов дівча.
Я боявся тебе.
Ну а твої рідні? Чому вони померли?
Вони не померли.
Я говорив, що їх немає.
Переїхали в Фенікс, паразити.
Глянь на мене. Я в пустелі і двох хвилин не протримаюся.
Гей, у тебе пов'язка намокла.
Так? Може, пора знімати її?
Дивно, що вона не відвалилася.
Не такий уже він і поганий.
Гей, знаєш, тату, ми хотіли сказати, що...
Нічого собі!
Дивіться, у тата дупа на обличчі.
Ну ось, приїхали.
Наш старий - просто вилитий Спартак.
Тепер ти зможеш одночасно сякатися і дупу витирати.
Сміхота.
- Ну... - Ну...
- Що тобі сказали психіатри? - О, все чудово.
Абсолютно здоровий. Я - повноцінна особистість.
Чудово, Чарлі. Я дуже за тебе рада.
Дякую.
Що ж...
Якщо будеш раптом,
ну, в наших місцях, і...
Можеш відвідати нас.
Еге.
- Крихітка Родді. - Найбільший із маленьких штатів.
- Я відкрию. - Спасибі.
- Ірен? - Так?
Можливо, я незабаром тебе відвідаю.
Обіцяєш?
Обіцяю.
Слово офіцера поліції штату Род-Айленд, мем.
Неймовірно.
Ану зупиніться.
- Міс Вотерс? - Так.
Будьте ласкаві, вийдіть із машини.
І що ж іще я накоїла?
- За нашими даними, ця машина крадена. - Що?
Ні, я ж взяла її напрокат!
Вийдіть із машини, будь ласка.
Чудово.
Пройдіть вперед, будь ласка. Руки на капот.
Розставити ноги.
- Просто блискуче. - Такі вже приписи, мем.
Ну ви...
Ви просто молодці.
Слухайте, адже можна обійтися без суду і слідства.
А просто нікуди мене більше не відпускати!
Так я і планую.
Дивись.
Головне, щоб крихітка прочитала це.
Я в цьому не сумніваюсь.
ВИЙДЕШ ЗА МЕНЕ, ГУЛЬВІСО?
О, Чарлі.
Скоро вони закружляють у весільному вальсі.
У мене вже голова пішла обертом, і я ось-ось викину свій харч,
якщо ця довбана турбулентність не припиниться!
Ось і кінець історії про Чарлі, і все це чиста правда.
Усі вони оселилися разом і зажили однією великою і дружною сім'єю.
Чарлі, Ірен, хлопчаки і той славний альбінос, Біляк.
З радістю повідомляю вам, що Чарлі отримав звання лейтенанта
в кращому серед відділів правоохоронних органів країни...
КІНЕЦЬ
...поліції штату Род-Айленд.
Так, це типово американська історія.
А тепер стривайте! Дякуємо, що подивилися наш довбаний фільм!
Отже, температура води 17 градусів.
Якщо ми швидко знайдемо татів палець, усе буде в порядку.
- Ти впевнений? - Математичний розрахунок!
- Чорт! - Боже.
- Я начебто знайшов! - Де?
- Ні, здалося. - Облом, Біляче!
Переклад: Роман Любенко, Deluxe