TWA www.HoundDawgs.org
I begyndelsen var der kun et ord.
Og med det ord skabte Han Himlens område og dets engle.
Og Han skabte solen, månen og stjernerne.
Og så jorden, dets have og dets dyr.
Og endelig skabte Han sit mesterværk:
Os.
Og vi var Hans børn til at elske, beholde og beskytte...
Hævet over alle andre, var vi Hans mest værdsatte skabninger...
mest elsket på jorden og i Himlen.
Dette var ordene, som det blev fremsagt at profeterne.
og så blev det overrakt til os.
Guds ord, vores fader i Himlen.
Og et tusinde generationer fandt ly i det ord.
Så her er vi i aften.
Ordet bliver til kød og blod.
Vores kød og blod.
Og jeg har nyheder.
Herren holdt ikke ord.
Nej. Han bakkede ud af det.
Han forlod Hans børn for langt tid siden, og Han betaler ikke børnebidrag.
- Har jeg ret, Maggie? - Det har du ret i, prædiker dreng.
Brødre og søstre, vores fader er en far, der ikke betaler børnebidrag!
Amen til det.
Det er sandt.
Og vi kan alle sammen glemme den "guddommelige idé", fordi der er intet guddommelige idé.
Det er et blindt univers derude, venner.
Vores liv er intet end en kæde af urelaterede uheld.
- Bliv vant til det! - Bliv vant til det!
Dårlige ting sker for gode mennesker uden grund. Bliv vant til det.
Gode ting sker for dårlige mennesker uden grund. Bliv vant til det!
- Bliv vant til det! - Sig det igen!
- Bliv vant til det! - Jeg kan ikke høre jer!
- Vil I frelses? - Vi vil frelses! - Vil i frelses nu?
- Gud er død!
Gud er ikke død. Han er bare ligeglad.
Vær venlig at hjælp mig. Vær venlig.
Åh, Gud....
Nej, nej....
Velsign Herren.
Det er gjort.
Nej. Nej, jeg gjorde, hvad du bad mig om. Blasfemikeren er død.
Åh, men det kunne jeg ikke. Skubbede mig af vejen før...
Beklager.
Jeg kan finde ham igen.
Det kan jeg. Det kan jeg.
Be om.
Nej. Gå ikke.
Efterlad mig ikke alene.
Be om.
Hej, Joseph.
L-282's mor vil have sin hornhinde tilbage.
- Gav du hende "synets gave" rap? - Jep.
Hun siger, at de tog den uden hendes samtykke.
- Hun vil have sit barn til at gå til den næste verden intakt.
"Vogt jer, I sanseløse.
For ser ham, som formede øje ikke?"
- Hvad? - Salme 94, tag dig af det, Carl.
Okay. Lad os se hvad vi har her.
Ahhh. Blyforgiftning.
Hmm. Okay, Rasputin. Hvilken hær gjorde du vred?
Okay. Lad os fortage en lever temperatur test. Termometer.
Du får æren.
Leveren er den vej, Magellan. Sådan ja.
T.O.D. ved omkring kl. 20.00, eller hvad?
Okay. Lad os se hvad vi ellers har om vores John Doe her....
"Danyael Rosales." Danyael. Underligt stavet, hva'?
"Fader ukendt. Moder, Valerie Rosales, afdød."
Valerie Rosales?
Åh, gud.
Det begynder igen. Det kommer alt sammen tilbage, igen og igen og igen.
- Stopper aldrig, ender aldrig. - Hvad mener du?
Se. Se på det brændemærke. Se.
- Det ligner... - Fortsæt....
Det er som om, hun blev ramt af napalm og aldrig bevægede sig.
Okay.
Disse er fra stedet.
Hvis man bliver ramt af sådan et drøn, ruller man så ikke sammen til en strammer bold. Blotter mindre hud?
- Spørger du mig?
- Jeg har spurgt mig selv tusinde gange.
- Det ved jeg ikke. - Se på kroppens stilling.
- Jeg kigger. - Tættere på.
Tættere på.
Det var som om, hun afskærmede noget.
Ja, ja.
Det noget...
var hende barn.
Hun beskyttede sit barn.
Du gav dit liv for ham.
Men det var stadigt ikke nok.
Så kendt du personlig ofret?
Vi kendte hinanden. Jeg kender ham fra før "Big Bang".
"Big Bang"? Hvornår præcist skete "Big Bang"?
Begyndelsen.
- Godnat, Joseph. Yeah. Godnat, Kyle.
Okay. Hør her. Jeg lader dig gå, men jeg behøver måske at ringe tilbage til dig senere som et betydningsfuldt vidne.
Gabriel... Er der intet efternavn? Jeg mener, er det som Kunsterneren tidligere kendt som Yanni eller noget?
- Sting. - Jeg troede, det var Yanni. Viser hvor langt væk jeg er.
Er denne... denne adresse nuværende, "Gabriel"?
Jeg kan fortælle dig det med to ord: u-heldigt.
Er det med en bindestreg?
Fødselsdag? Der er ingen fødselsdag her. Hvordan kan det være?
Jeg spurgte kvinden ved Motorkøretøjsafdeling det selv samme spørgsmål.
Hun sagde, hun ikke ville forstyrres i sin kaffepause.
D.M.V... Okay. Hvorfor fortæller du mig det ikke? Hvor gammel er du?
39.
Hvor gammel ser jeg ud?
Vær led.
Jeg skriver bare "39" i stedet for, okay?
Ved du hvad, faktisk er jeg gammel nok til at vide bedre, Sparky.
Hvad kaldte du mig?
Det var det, de kaldte dig, da du var barn, ikke?
Yeah. Du klarede det godt.
Kan du lukke mig ind, Clark?
- Hvor er jeres lighus? - Det er forbudt område for offentligheden, sir.
A.Z. Jones, FBI.
Så er det to etager nede. Tunnel adgang til kælderen.
Jeg er nødt til at bede dig om at identificere liget, ma'am.
Jeg skal også bede dig om at blive her lidt længere.
Der kommer nogen og hjælper dig.
Tak.
Jeg vidste altid, at vi skulle mødes igen, men jeg troede ikke, du ville se så anderledes ud.
Vi bliver det, vi frygter.
Jeg slap mig selv fri.
Selvfølgelig. Ellers ville jeg ikke være her.
Jeg må have hjertet.
Du, mere end andre, ved hvad han er. Han er deres sidste håb.
Jeg har aldrig vidst, hvilken side du var på, Zophael.
Det skulle straks blive klart for dig nu.
Kom tilbage til os. Vi kan tage det tilbage, der var retmæssigt vores.
Vi kan gøre det til det, det var før aberne.
Husker du? Eller har dette sted fuldstændigt tilsmudset dine sanser?
Jeg kan lide det her.
Jeg har endda lært at køre bil.
Ved du, hvad din eneste fejl er, Gabriel?
Du ser kun, hvad du vil se. Har du nogensinde set dig omkring?
Vores Skaber hældte al sin gunst i denne verden, men kan man se det?
Kan du se den nogen steder?
Ikke endnu.
At ødelægge Himlen var ikke det, jeg ville, Zophael.
Ikke engang Lucifer er så arrogant.
Fortsæt.
Forsvind... abe.
Jeg måtte vide det.
Åh. Tak fordi du ikke blokerede.
Hvor gik han hen, Joseph?
Hvad?
Hvor er han?
Nej. Du kan ikke bare stå der og fortælle mig, at han gik ud herfra.
- Det kan du ikke. - Beklager.
Beklager? Hvad kan jeg bruge det til, hva'?
Sandsynligvis på den samme måde som jeg har haft det i meget lang tid. Dårligt.
Jeg har lige mistet den eneste ting, som jeg brød mig om i hele dette forbandede univers.
Du har ikke set "dårligt," sir. Ikke endnu.
Hvordan er det at vågne op som en bunke kød med musvågerne over sig?
- Kender jeg dig? - Jeg kender dig fra før, du blev født.
Begge gange.
"Zophael. Guds spion." "Bro mellem rebel og loyale faktions i Himlen.
Hans sande loyalitet er uklar i religiøse tekster."
Mit kongerige for et ordentligt svar.
Pyriel? Pyriel?
Hvem fanden er Pyriel?
Han døde i mine arme.
T.O.D. kl. 20.00. Det er taget for seks timer senere.
Hør. Jeg forstår stadigt ikke, hvad det er du forsøger at fortælle mig.
Det var jeg bange for.
Okay. Lad os gå.
Hvor?
Der er ting, som spøgelser og civile tjenere bare ikke bør vide.
Nej. Du kører.
Danyael.
Fostre og idioter.
Jeg hader dette sted.
"I den sidste time kommer der en født med en engels hjerte og et menneskes sjæl."
Har du nogensinde hørt om en nephalim?
- En hvad? - Tag dine vitaminer, Vincent. God dreng.
Nephalim. Halvt engel, halvt menneske. Det Gamle Testamente er fuldt af dem.
De er meget modbydelige fyre. Og meget, meget svære at dræbe.
Har jeg ret, eller har jeg ret, Boris?
Siger du, at Danyael er en nephalim ?
Gør jeg?
- Det vil jeg tro. - Tror du virkelig på det?
Jeg har fået fire udbrændte hermafroditter brændt til sort harpiks lige under min næste.
Jeg fik en betjent, min bedste ven, drevet til vandvid af engle, der skreg i hans hoved...
før på en eller anden måde spontant at dø i et galehus, han mistænkte for kloster. En temmelig gammel dame...
nu død, tæsket af en fremmed som efterlod hende tre måneder gravid i kun 48 timer.
Og lige i går, en ung mand, angiveligt hendes søn skudt gange, som ved solnedgang...
kravlede ud af en skuffe og valsede ud som Lazarus.
Så, ja jeg er temmelig åben for en buffet af muligheder.
Nogen forslag?
Nej.
Hvad står D'et for?
Åh, "doughnut."
Jeg tager en af dem med farverig fragmenter på.
Har du set en ung mand omkring så høj, mørkt hår, mørkebrun jakke komme herind tidligere?
Hør. Det bliver 63 cents for doughnut'en og omkring 50 $ for oplysningerne.
Hvad er det for et svar?
Et minimumsløn svar.
Du svarer på mit spørgsmål, ellers skal jeg personligt sørge for, at du tilbringer det næste årtusinde...
kædet fast til en fugtig væg undrende sig over, hvad det er, der har snoet sig op gennem dine tarme i de sidste 750 år.
Cool.
Hør. Fyren kom herind for en halv time siden og åd omkring to dusin blandet på mindre end fem minutter.
Han var som på dette seriøse sukkerrush, du ved, hvad jeg mener. Spontan vævsregeneration har det sådan.
- Hvad? - Hvor er han nu?
Gemmer sig i lortet som en abe.
Lige meget hvor mange gange man fortæller dem det, så lærer de det aldrig.
Man skal altid, altid fjerne hjertet.
- Hvad er du? - Straf.
Udfordre ikke skæbnen.
Pæn frakke.
At dræbe dig ville være så nemt.
Virkelig? Stegt mad kan dræbe mig. En røver kan dræbe mig.
Du er ikke så speciel her nede, "Jones."
Hvordan kan du udholde det, du er blevet, Gabriel? Du som engang var ophøjet over alle andre.
Har du været sammen med en kvinde, Zophael? Det er som at dø.
Du stønner og skriger. Du når til et sted, som beder dig om udfrielse.
Engang var jeg Dødens engel.
Nu dør jeg hver dag, når jeg har pengene til det.
Nok om mig. Du må være bange.
Hvad hvis du taber?
Du må være bange for at blive lige som mig, ikke?
Jo.
Mit døende minde er at være i dine arme.
Jeg kan huske at slippe væk og tænke Gud, hvor heldig jeg var at holde dig en sidste gang.
Men jeg... jeg fortsatte med at falde...
indtil der kun var lig omkring mig.
Jeg forstår det ikke.
- Nej. - Maggie, forsvind herfra.
- Forsvind! - Nej, Danyael! Nej!
Maggie, forsvind herfra. - Nej! Nej, Danyael! Kom nu.
- Du må ikke gå. - Maggie, jeg sagde gå!
112.
Hvordan føles det, Danyael, at vide at man næsten er perfekt?
Hvis det ikke var for den abe indeni dig.
Hvad er jeg for dig.
Hvad er det her?
Jeg sagde, "hvad er det her?" Og hvorfor er jeg tiltrukket af det?
Pyriel.
Hvem?
Den skyldfrie grav.
Den næste gud.
Hjælp mig.
Kom tættere på.
Jeg forsøgte at argumentere med ham. Jeg prøvede, alt jeg kunne.
Hjælpen er på vej.
Godt. Det er godt.
Rolig nu. Det er bedre. Lad mig forklare.
Leder du efter disse?
- Tag bilen. Du må få den. - Jeg er bange for, at det ikke er nok.
Efter dig.
Ja, ja, jeg ved det. Du har en pistol under forsædet af bilen, lige siden du blev plyndret i den mørke blindgyde...
i den meget, meget dårlige del af byen.
Men tanken om faktisk at bruge den, er en smule frastødende.
Så derfor gemmer du kuglerne i handskerummet.
Jeg vil ikke skade dig. Det lover jeg dig.
Er det det bedste, du kan gøre?
Har vi et problem?
Hør, hvorfor har du overhovedet brug for mig?
Kan ikke køre bil. Jeg tror, det kan gå hurtigere.
Sikkert.
Hvad end du siger.
Vi har virkeligt ikke tid til det her!
Abe.
Godt trick med bilen. Det må jeg huske.
Flå rattet til højre og... wow.
Jeg sværger, jeg gør det.
Det er jeg sikker på. Men hvorfor snakker vi ikke i stedet?
Lad vær!
Jeg sagde lad vær!
Fakta. Jeg er en engel. Jeg er også din ven.
Vi kan begge hjælpe hinanden, men du må være villig til at høre på mig.
Er du klar til at høre efter?
Normalt måler jeg tid i æons, men i dette særlige tilfælde gælder hvert sekund.
Jeg sagde, jeg ikke er her for at skade dig.
Vi ser begge tingene på den samme måde, du og jeg.
En verden forladt af Skaberen. Et univers i kaos.
Danyael Rosales så der også. Han så det mere klart end nogen af os.
Men han har mistet vejen nu.
Han er blevet narret af mine brødre, som stadig holder fast i de gamle måde, gamle sandheder.
som stadig indeholder noget koldt, tomt tro at vores elskede Fader på en eller anden måde vender tilbage...
og redder os fra denne ødemark, dette dræbende område.
Men det vil aldrig ske, Magdalena.
Du ved det. Jeg ved det. Og frem for alt så vidste Danyael Rosales det.
- Indtil nu. - Hvorfor?
Fordi han bliver drevet af kræfter udover hans kontrol.
Hvor skal han hen?
Han vil stoppe vores frelser, den eneste som kan ordne problemerne med Himlen og jorden.
Frelser?
Hans navn er Pyriel.
Det betyder "Himlens lys."
Han kom her i den første krig, førte Guds hær, som kastede Lucifer til mere fjerne brede længere væk.
Og her blev han.
- Er han ond? - Nej, nej.
Ondskab er mørkest område.
Pyriel er lyset. Han er det skinnende fyr, som vil lede os. Fra fortvivlelsens rådnende al evighed.
Medmindre Danyael er der til at stoppe ham.
Hvorfor skulle han gøre sådan noget?
Magdalena.
Vi har altid kommunikere med din slags gennem stemmer. Stemmer.
Stemmer som får helgener til at græde og fanatikers til at dræbe.
Stemmer som driver en vred pøbel til at brænde en mor, som desperat beskytter hendes lille dreng til aske.
Det er de samme stemmer, som nu taler til Danyael.
Danyael ville aldrig lytte til dem.
Det der tidligere var menneskelig in Danyael Rosales døde, før han rejste sig fra det lighus.
Han er ikke længere din Danyael.
Du ved det. Du følte det. Ikke?
Hvorfor skulle jeg tro på dig?
Fordi du er nødt til det.
Overalt hvor jeg går, er du der. Jeg lukker mine øjne og du er der.
Så længe jeg kan huske det.
Du er ikke en mand. Du er en dreng, som løb væk fra sin døde mor.
Tænkte drengen på... Tænkte han på skæbnen? Tror du har lever til at se endnu en dag?
Så mange som vil have ham død. Dog klarer han sig. Stopper han og undrer sig over hvorfor?
Tror han, han er der med et formål?
Undrer han sig over, hvad det formål er?
Det gør jeg hvert øjeblik af min eksistens.
Før du blev født, forsøgte jeg at flå dig ud af din mor livmoder. Jeg fejlede.
Himlens sværd kunne ikke lindre dette lille dødelige hjerte.
Hvordan det?
Det er ikke at være her, som forvirrer mig.
Det er ikke at vide. Hvorfor dig? Hvad kan du betyde?
Hvem du hvem?
- Intet. - Beviserne siger klart det modsatte.
Du er ordet.
Hvad end meningen er, som du skal gøre på denne jord, er det Hans vilje, det er det han ønsker.
Ingen engel, lige meget hvor stærk, kan være andet end en budbringer.
Danyael, du er budet og nu for første gang i en mia. år, finder jeg ud af, hvad det er.
Jeg finder ud af, hvad beskeden er.
Okay, jeg gjorde mit i søndagsskolen. Hvis denne Pyriel er som den Anden Udvalgte eller noget,
hvorfor ved jeg så intet om ham?
Måske valgte du den forkerte religion.
Jeg drømte om dig.
Jeg er Mary. Jeg kender fjendens spøgelse.
I går drømte jeg om en histories ende...
og begyndelsen af en ny.
Mørket blev mødt af en stor krigers kommen.
Jeg drømte om dig.
Du ser mindre ud i virkeligheden.
Fortæl mig noget.
Elsker du stadigvæk din gud?
Sandheden.
Så meget som han elsker mig.
Undskyld, ma'am, jeg spekulerede på, om du kunne fortælle mig, hvordan man kommer til Gila Flats?
Jo, det er... Det er ovre ved Hualapai reservatet.
Du kunne ikke være en lille smule mere præcis, Madge?
Hvor er din ven?
Åh, du har en god hukommelse. Rachel har... det dårligt.
Hun er sengeliggende.
Men jeg skal fortælle hende, at du spurgte.
- Hvad vil du have? - Alt.
Men til at begynde med...
noget kaffe, friskbrygget Sweet'N'Low, mælkefrit cream; en lille grapefrugtjuice; tre æg,
faste æggeblomme, ikke hårde; bacon, sprødt; hakkede browns; tørt hvedebrød med smør på siden
og en portion af din kendte brombærsyltetøj.
Det bliver en lang dag.
Husk at vi er her for at stoppe ham, det er alt. Og ingen bliver skadet.
- Og af bjerget og drej.
- Jeg formoder, du har fået færten af ham. - På en måde.
Der. Du har klaret det godt. Jeg er stolt af dig.
- Mist ham ikke. - Det gør jeg ikke!
- Okay. Hvad nu?
- Hurtigere.
Hvad er det?
Ignorer det.
- Giv ikke efter. - Det gør jeg ikke!
Drej til venstre.
Hårdt til venstre.
Jeg kan ikke se ham.
Han er der.
- Hurtigere. - Vi kører over ham!
- Præcis. - Det kan jeg ikke!
- Jeg fortalte dig, hvad der var på spil her. - Det var ikke aftalen. Ingen skulle komme til skade.
Hvordan troede du vi skulle stoppe ham, Magdalena? Med en bøn?
Jeg ved det ikke, men ikke på denne måde!
Han er næsten ved endestationen. Vi er nødt til at dræbe ham.
- Vi har intet valg. - Det har jeg.
- Jeg advarer dig. - Hvem end du er, hvad end du er, er jeg ikke bange for dig.
Det burde du være.
Hun er stadig derinde, Danyael.
I færd med at dø, vil jeg tro.
Ikke at det virkelig betyder noget.
Så, det er sådan det føles at være menneskelig.
Ikke helt.
- Danyael. - Jeg er her.
Bag dig. - Hvad?
Sådan føles det at være menneskelig.
Bring hende tilbage.
Det kan jeg ikke.
Det skal du.
Hvad er du bange for?
Intet.
Hvorfor så så desperat for at få hende tilbage?
Fordi du ved, hvordan Himlen bliver for hende, hvis du ikke færdiggør, hvad du starter.
Er du en engel?
Engang.
Jeg vil ikke dø.
Hvem er du?
Gabriel.
Hold om min hånd, Gabriel.
Min gud. Jeg er så bange.
Vær ikke bange.
- Hvor er Danyael? - Han kæmper...
for dig.
Den guddommelige utugts barn.
Hvad vil du?
Jeg kommer for at hjælpe aberne med gå til grunde ved indbyrdes nedslagtning.
Og så så jorden med bedre frø.
Folkedrab. Det sker nu og da.
Vend dig væk, nephalim.
Vær ikke forbitret og hold dig varm.
Rend mig.
Der er en ting som skæbnen.
Du frem for alt burde vide det.
Hvad laver jeg her?
Den eneste ting som din slags udmærke sig sig for er...
at dø.
Det er ikke et ligeglad, ligegyldigt, blindt univers, Danyael.
Det var det aldrig.
Bliv vant til det.
Til sidst er der stadigvæk ordet...
overalt.
I Himlen og dets engle, jorden og stjernerne,
selv i den mørkest del af den menneskelig sjæl.
Det var der ordet brændte klarest. Og i et øjeblik blev jeg blændet.