‫בראונינג / אלכס נמה"ת קנדי‬
‫שארל דה-גול, צרפת וולה איירליינס‬
‫לטייל בצרפת‬
‫מותו של סוכן‬
‫שיעור בהיסטוריה‬
‫ג'ים מוריסון‬
‫אלכס.‬
‫אבא של טוד וג'ורג' התקשר.‬
‫הוא אוסף אתכם מחר בשלוש וחצי.‬
‫האוטובוס יוצא מביה"ס לנמל התעופה בחמש.‬
‫איך הסתדרת עם המזוודה שלי?‬
‫אמא, אמא, תשאירי את זה.‬
‫התג הצליח לעבור את הטיסה האחרונה בלי שהמטוס יתרסק.‬
‫אז לדעתי הוא צריך להישאר על התיק, או לפחות עם התיק.‬
‫למזל.‬
‫מאיפה קיבלת רעיון מטורלל כזה?‬
‫אני עדיין כאן.‬
‫אז, גיל 17, מתפרע.‬
‫טיול עם חברים לפריז.‬
‫עשרה ימים באביב.‬
‫תבלה, אלכס.‬
‫כל חייך נמצאים לפניך.‬
‫אלכס.‬
‫האזור הלבן מיועד להעלאת והורדת נוסעים בלבד.‬
‫החנייה אסורה.‬
‫כן, אני יושבת כאן כבר שעה.‬
‫איפה אתה?‬
‫-היי, היצ'קוק. -מה?‬
‫בוא אעזור לך עם זה. קח.‬
‫קרטר, דפוק שכמוך.‬
‫-שמוק. -מעולה.‬
‫-שכחת את זה באוטובוס. -אה, תודה.‬
‫-קדימה, בוא ניקח את הדברים שלך. - היי, כריסטה.‬
‫היי, בלייק.‬
‫-מה אתה עושה? -הוא הגבר. הגבר.‬
‫טוב, לקחתם הכול?‬
‫כן, כן, אבא. אנחנו מסודרים.‬
‫זה אומר "לכו"?‬
‫לא יודע.‬
‫תראו, זה בשביל שניכם, בסדר? תעשו חיים.‬
‫-תודה, אבא. -כן.‬
‫-משנינו. -בואו.‬
‫-אלכס. -כן?‬
‫-תדאג להם. -בסדר.‬
‫אתה יודע, לא חשבתי שמשהו יכול להיראות גרוע יותר מתמונת המחזור שלי.‬
‫ומה אתה חושב שאני מרגיש שאני צריך להסתכל עליך כל הזמן?‬
‫מה הוא רוצה?‬
‫"נמל התעופה לא מעודד שתדלנים".‬
‫המוות הוא לא הסוף.‬
‫מציאות מעבר לחומר ידע נטול ספק‬
‫הוא יהיה סופי בשבילך אם תטריד את התלמידים שלי.‬
‫-הארי ראמה. -לך תזדיין.‬
‫אני צריכה לשאול אותך כמה שאלות הערב.‬
‫ארזת את התיקים שלך בעצמך?‬
‫האם החפצים שלך היו ברשותך כל העת?‬
‫וולה המראות‬
‫מר בראונינג?‬
‫אה, כן.‬
‫קיבלת חבילות מאנשים זרים לך?‬
‫סטטוס - שעת המראה - יעד‬
‫יעד סופי נמה"ת שארל דה-גול, פריז, צרפת‬
‫-כמו יום ההולדת שלך. -מה?‬
‫25 בספטמבר, 9:25.‬
‫יום ההולדת שלך זהה לזמן ההמראה שלך.‬
‫טרמינל‬
‫-כי הסתכלתי עליו. -אתה בטוח?‬
‫ליסה, חכי.‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫וואו, זה היה טוב.‬
‫טמבל.‬
‫-היי. -היי, ג'ורג', אבא אמר ששנינו.‬
‫שנינו, בסדר? תן לי קצת כסף.‬
‫היי, היי, תפסיקו.‬
‫-סליחה. -תתפסי.‬
‫אידיוט אחד.‬
‫לטייל בפריז‬
‫-תודה. -על לא דבר.‬
‫שער 46‬
‫אלכס, בוא נלך לחרבן.‬
‫-אתה לא יכול ללכת לבד? -לא, אחי. תקשיב, טוב?‬
‫תקשיב, תחכים קצת.‬
‫אנחנו עומדים לעלות לטיסה של שבע שעות.‬
‫השירותים במח' תיירים הם לא יותר מארון מאוורר, אם בכלל.‬
‫בוא נאמר שבאמצע הטיסה הגוף שלך רוצה להוציא את האוכל של המטוס.‬
‫אתה צריך לחרבן נקניק רציני.‬
‫ואז אחריך, ישר אחריך, כריסטה או בלייק נכנסות.‬
‫אתה רוצה שהן יקשרו בינך לבין התחושה השורפת בעיניים שלהן?‬
‫הצורך שלהן להקיא?‬
‫ג'ון דנוור.‬
‫הוא מת בהתרסקות מטוס.‬
‫גבירותיי ורבותיי, תודה על סבלנותכם.‬
‫היינו רוצים להתחיל כעת בעלייה...‬
‫לטיסה 180 של "וולה אייר" לפריז בשער 46.‬
‫מישהו ראה את בילי היצ'קוק?‬
‫איך איבדנו אותו?‬
‫לך. לך.‬
‫לך.‬
‫זה כאב.‬
‫אוי, תינוק קטן שלי.‬
‫זה סימן טוב. ככל שהם צעירים יותר כך טוב יותר.‬
‫אלוהים צריך להיות דפוק בשביל להפיל את המטוס הזה.‬
‫היי.‬
‫ממש ממש דפוק.‬
‫כן.‬
‫-היי. -היי, טוד.‬
‫שלום, מה שלומך? אני אשב כאן.‬
‫-אתה יכול להחליף מושב עם כריסטה? -אוי, אלוהים.‬
‫הייתי מחליף, אבל יש לי בעיה בשלפוחית.‬
‫זיהום בדרכי השתן.‬
‫בואי נבקש מאלכס.‬
‫אלכס, תוכל להחליף מושב עם בלייק כדי שהיא ואני נוכל לשבת יחד?‬
‫היא ביקשה מטוד, אבל הוא אמר שיש לו בעיה רפואית.‬
‫בבקשה?‬
‫כן.‬
‫אתה כזה מתוק.‬
‫-תודה, אלכס. -תודה, אלכס.‬
‫על לא דבר, על לא דבר, על לא דבר.‬
‫מתרומם אחד.‬
‫באמת חשבת שתזיין אותן כשנהיה מעל גרינלנד?‬
‫אתה יודע, בגללך אני צריך לשבת כאן ולצפות ב"סטיוארט ליטל" הדפוק.‬
‫תודה.‬
‫תודה, בנאדם. זה נהדר.‬
‫מצטער שאיחרתי. המושב שלי שם.‬
‫-הלו? -אני הולך משם.‬
‫אוכל לקבל את תשומת לבכם?‬
‫כדי לחגור כהלכה את חגורות הבטיחות, הכניסו את החלק השטוח לתוך האבזם.‬
‫למטוס שש יציאות חירום: שתיים מלפנים,‬
‫שתיים מעל הכנף, ושתיים מאחור.‬
‫כל היציאות מסומנות.‬
‫לכו בעקבות סימני היציאה האדומים והתאורה במעבר.‬
‫צוות המטוס, היכון להמראה.‬
‫-מצוין. -מצוין, מצוין.‬
‫כן.‬
‫שיהיה.‬
‫זה בסדר.‬
‫-אני רוצה ללכת. -זה בסדר.‬
‫זה בסדר, מותק, אני...‬
‫מה...?‬
‫אוי, אלוהים!‬
‫כולם...‬
‫לא! לא!‬
‫כריסטה! לא!‬
‫אלכס, תוכל להחליף מושב עם בלייק כדי שהיא ואני נוכל לשבת יחד?‬
‫היא ביקשה מטוד, אבל הוא אמר שיש לו איזו בעיה רפואית.‬
‫בבקשה?‬
‫מה קורה, אחי?‬
‫-יש בעיה, אדוני? -מה הבעיה שלך?‬
‫אלכס, מה קורה?‬
‫-המטוס המזוין עומד להתפוצץ. -תשתוק, בראונינג.‬
‫-אתה ממש לא מצחיק. -אם זו בדיחה כלשהי...‬
‫זאת לא בדיחה. זאת לא בדיחה.‬
‫-אלכס, תירגע. -זהו זה. שב, בראונינג.‬
‫-הוא עומד ליפול. -אנחנו נוציא אותך מהמטוס.‬
‫-אני אוציא אותו. -אני אוציא את עצמי.‬
‫-תסלחו לי. -תעזבו אותו.‬
‫-זה המושב שלי שם. -המטוס הזה עומד ליפול.‬
‫כל מי שבמעבר, לרדת מהמטוס.‬
‫-רדו מהמטוס. -תישארו היכן שאתם.‬
‫-אל תזוזו. -המטוס המזוין עומד ליפול.‬
‫לך תראה מה קורה איתו.‬
‫טוב.‬
‫-הכרטיס שלי כאן. -תעזבו אותי.‬
‫אידיוט.‬
‫-היי. -אתה מטפל בזה?‬
‫אף אחד לא חוזר למטוס.‬
‫-זו החלטה שלי. -חכה, בבקשה.‬
‫יש לי 40 תלמידים שטסים לפריז. בבקשה, בבקשה?‬
‫את חייבת להבין את העמדה שלי.‬
‫אני מבינה, ואני מתנצלת בשמו של אלכס.‬
‫אבל אחד מאיתנו חייב להיות על המטוס הזה.‬
‫אני לא יכולה לתת לתלמידים לנסוע לפריז למשך עשרה ימים...‬
‫קרטר, לא.‬
‫-קרטר, שב לעזאזל. -שב.‬
‫-שב. -אחד מכם יכול לעלות למטוס, וזהו זה.‬
‫לארי.‬
‫חברת התעופה לא רואה את זה יפה. הם ירשו לאחד מאיתנו לעלות.‬
‫השאר יוכלו לעלות לטיסה של 11:10. היא מגיעה שלוש שעות מאוחר יותר...‬
‫אני אישאר.‬
‫לא, לא, אתה מכיר את כל הקטע הצרפתי. עלה למטוס, זה בסדר.‬
‫היי, מר מורנאו. אתה מבין, אני הייתי בשירותים.‬
‫והמנעול נתקע, ו...‬
‫חכה, אני לא רבתי עם אף אחד.‬
‫לעזאזל.‬
‫תודה.‬
‫התקשרתי להורים שלך. הם בדרך.‬
‫היינו צריכים לטוס.‬
‫אלכס, דבר איתי, ספר לי מה קרה.‬
‫ראיתי את זה.‬
‫אני לא יודע, ראיתי את זה. ראיתי את זה על המסלול.‬
‫ראיתי אותו ממריא.‬
‫ראיתי מחוץ לחלון שלי.‬
‫-ראיתי את הקרקע, ו... -קרטר.‬
‫המטוס התחיל להזדעזע, כן? והצד השמאלי התפרק.‬
‫ואז המטוס כולו התפוצץ.‬
‫וזה היה כל כך אמיתי, כאילו שהכול קורה, מבינים?‬
‫היית על הרבה מטוסים שהתפוצצו?‬
‫בטח נרדמת.‬
‫היי, זרקו אותנו מהמטוס.‬
‫הפסדנו, מה, חצי יום בפריז,‬
‫והכול בגלל שלבראונינג היה סיוט?‬
‫אבל רגע, "המטוס, הוא עומד להתפוצץ, הוא עומד להתפוצץ".‬
‫-היי, לך תזדיין, הורטון. -טוד.‬
‫הטיול היחיד שלך יהיה לבית החולים המזוין.‬
‫-רד ממנו. -היי, היי.‬
‫-אלכס, תפסיק. -קדימה.‬
‫הנה הם טסים, והנה אנחנו נשארים.‬
‫-אתה תשלם על הטיול שלי. -הלוואי והיית על המטוס הזה.‬
‫-אידיוט מזוין. -אוי, חרא!‬
‫-תודיעו! -ביטחון...‬
‫אתם מסתכלים עליי כאילו גרמתי לזה.‬
‫לא גרמתי לזה.‬
‫יש ניצולים?‬
‫מאיפה לי לדעת?‬
‫-מה, אתם חושבים שאני איזה...? -הוא לא מכשף.‬
‫שלום, אני הווארד סיגל, הרשות לאבטחה תעבורתית.‬
‫הודענו למשפחותיכם. הן בדרך.‬
‫מישהו כאן חש שהוא זקוק לסיוע רפואי...‬
‫או ייעוץ רוחני ברגע זה?‬
‫מה קורה?‬
‫יש ניצולים?‬
‫הסיבה לפיצוץ עדיין לא ברורה.‬
‫נציגי המחוז נמצאים בזירה.‬
‫כוח החילוץ של הצי נמצא בדרכו. אנחנו...‬
‫תסלח לי.‬
‫אני הסוכן וין. זה הסוכן שרק.‬
‫אנחנו מהאף-בי-איי.‬
‫אני מבין איך כולכם מרגישים כרגע.‬
‫אני יודע שזה יהיה קשה.‬
‫נצטרך לשאול אתכם כמה שאלות בקשר למה שהתרחש היום...‬
‫כל עוד זה טרי בזיכרונכם.‬
‫זה יועיל לפעולות החילוץ ולכל חקירה פלילית שתתנהל.‬
‫אמרת, "תקשיבו לי, המטוס הזה יתפוצץ בהמראה".‬
‫איך ידעת?‬
‫היתה לי תחושה.‬
‫תחושה מוזרה.‬
‫לקחת תרופות הרגעה לפני שעלית למטוס או במטוס עצמו?‬
‫לקחת גלולות שינה, חומרים נרקוטיים כלשהם, סמי הזיה?‬
‫-אלכס, לקחת סמים מסוג כלשהו? -לא.‬
‫ראיתי את זה.‬
‫ראיתי את זה קורה.‬
‫ראיתי את המטוס מתפוצץ.‬
‫לתחושות שלך היה קשר לכך שאמרת...‬
‫שהלוואי וקרטר הורטון היה על המטוס לפני שהוא התפוצץ?‬
‫-לא. -אז למה אמרת את זה?‬
‫כי לא חשבתי שזה באמת עומד לקרות.‬
‫אם ככה, אלכס, למה ירדת מהמטוס?‬
‫אחי, ג'ורג', אמר לי ללכת ולהשגיח על אלכס.‬
‫אז הוא נשאר, ו...‬
‫הוא אמר לי לרדת מהמטוס.‬
‫לארי מורנאו אמר לי לעלות בחזרה, אבל אמרתי לו שכדאי שהוא ילך.‬
‫שלחתי אותו חזרה למטוס.‬
‫טוב.‬
‫אף אחד לא אילץ אותך לרדת מהמטוס.‬
‫אמרת שאלו שהיו על המטוס לא היו חברים שלך.‬
‫אז, קליר, למה ירדת מהמטוס?‬
‫כי ראיתי ושמעתי את אלכס.‬
‫והאמנתי לו.‬
‫מותק.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫הנה הוא.‬
‫כאן.‬
‫תודה על הטרמפ.‬
‫אתם מסתכלים על השבר הראשון...‬
‫לונג איילנד, ניו יורק‬
‫שנשטף לחוף מטיסת "וולה אייר" 180...‬
‫שהתפוצצה מעט לאחר שהמריאה ב-9:25 בערב...‬
‫מנמה"ת קנדי בניו יורק.‬
‫לא ידוע על ניצולים.‬
‫עם זאת, פעולות החילוץ של משמר החופים ושל הצי...‬
‫נמשכים ברגעים אלו, בשעה שדלק מטוסים בוער על פני האוקיינוס.‬
‫הרשויות לא מביעות תקווה רבה בסיכוי...‬
‫למצוא ניצולים חיים מהטיסה שאיתרע מזלה.‬
‫החשש הוא שכל 287 הנוסעים מתו.‬
‫בין הנוסעים, כיתה של 40 תלמידים וארבעה מורים...‬
‫שהגיעו מתיכון "הר אברהם" בדרום-מזרח ניו יורק...‬
‫והיו בדרכם לטיול בפריז.‬
‫ישנם דיווחים על כך שמספר תלמידים הוצאו מהמטוס...‬
‫רגעים ספורים לפני ההמראה.‬
‫עם זאת, החוקרים לא חולקים מידע רב לגבי פרטי התקרית הזו.‬
‫נציגים מהרשות לאבטחה תעבורתית...‬
‫ומהבולשת הפדרלית הגיעו לנמה"ת קנדי...‬
‫כדי לפתוח בחקירה ראשונית.‬
‫עדי ראייה בנמל התעופה, כמו גם בלונג איילנד,‬
‫מדווחים על כך שראו את המטוס מתפוצץ.‬
‫אף כלי טיס אחר לא נראה בקרבתה של טיסה 180.‬
‫בנמה"ת קנדי, פקחי הטיסה מאשרים...‬
‫את העדויות הללו.‬
‫לאחר הפיצוץ, שברים נפלו אל האוקיינוס האטלנטי...‬
‫ברדיוס של מספר קילומטרים.‬
‫עם זאת, החוקרים נזהרים לגבי אימות הדיווחים הללו...‬
‫וסבורים שהם ילמדו עוד מהשברים שנמצאו לאחר שיעלה היום.‬
‫שלושים ותשעה ימים חלפו...‬
‫מאז שאיבדנו את 39 יקירינו, חברים ומורים.‬
‫בכל יום שעובר ללא קביעת הסיבה לתאונה...‬
‫אנו שואלים את עצמנו, "למה?"‬
‫ספר קוהלת אומר לנו:‬
‫"כי גם לא יידע האדם את עיתו, כדגים שנאחזים במצודה רעה,‬
‫"וכציפורים האוחזות בפח.‬
‫"כהם, יוקשים בני האדם,‬
‫"לעת רעה, כשתיפול עליהם פתאום".‬
‫לכן, לפני שנוכל להירפא,‬
‫לפני שנוכל אנחנו להימלט מנוכחות המוות והזמן,‬
‫עלינו להתאבל על מותם ולהלל את זמנם באמצעות אנדרטה זו.‬
‫אני מקווה שאתה לא חושב שבגלל שהשם שלי לא על הקיר הזה...‬
‫אני חייב לך משהו.‬
‫אני לא חושב.‬
‫כי אני חייב רק להם.‬
‫חייב למצות את חיי עד תום.‬
‫אז למה שלא תפסיק עם הוויסקי, אה, קרטר?‬
‫תשמע, אף פעם אל תגיד לי מה לעשות, הבנת?‬
‫אני שולט בחיי, לא אתה.‬
‫קרטר.‬
‫אני לעולם לא אמות.‬
‫היי, אלכס.‬
‫-היי. -היי.‬
‫עשיתי טסט בשבוע שעבר במשרד הרישוי.‬
‫קיבלתי 70. זה הניקוד המינימלי שאפשר לקבל, אבל עברתי.‬
‫אבל כשגמרתי את הטסט...‬
‫אתה מכיר את האיש שנוסע איתך בזמן הטסט, נכון?‬
‫-כן. -בכל אופן,‬
‫הוא אמר, "בחור צעיר, אתה תמות בגיל צעיר מאוד".‬
‫כן. כן.‬
‫זה נכון?‬
‫לא עכשיו, לא כאן, ולא אף פעם, בילי.‬
‫אם אזמין את סינתיה פסטר לדייט, היא תסרב?‬
‫זין.‬
‫-בסדר. -כן.‬
‫כן.‬
‫-מיס לוטון... -אל תדבר איתי.‬
‫אתה מפחיד אותי נורא.‬
‫אני הולך.‬
‫היי.‬
‫אני לא רוצה שתבין את זה לא נכון.‬
‫אבל אני מתגעגע אליך, מבין?‬
‫כן.‬
‫כן, גם אני מתגעגע אליך.‬
‫אבל אבא שלי, אתה יודע, הוא לא מבין.‬
‫כן.‬
‫היי, שמע, כשהוא יתגבר על זה,‬
‫אתה ואני, נעשה טיול לעיר, כן?‬
‫נראה משחק של ה"ינקיז".‬
‫כן, כן, בסדר. נעשה את זה.‬
‫מגניב.‬
‫-כדאי שאלך. -כן.‬
‫הם ירשו לי להקריא את מה שמיס לוטון הראתה לי בכיתה.‬
‫זה אומר את מה שאני מרגיש.‬
‫שמור על עצמך, בנאדם.‬
‫בזכותך, אני עדיין בחיים.‬
‫תודה.‬
‫"אנחנו אומרים שלא ניתן לחזות את שעת המוות.‬
‫"אך כשאנו אומרים זאת, אנו מדמיינים שהשעה נמצאת...‬
‫"בעתיד מעורפל ורחוק.‬
‫"אנו אף פעם לא חושבים שיש לזה קשר כלשהו...‬
‫"עם היום שכבר החל.‬
‫"או שהמוות יכול להגיע באותו אחר צהריים.‬
‫"אחר הצהריים הזה, שהוא כה ודאי,‬
‫"ושכל שעה בו מלאה מראש".‬
‫כלי נשק וחומרי חבלה‬
‫אסון אווירי‬
‫תפעול נמלי תעופה‬
‫טקס אזכרה לתלמידים נערך אתמול‬
‫פנטהאוז‬
‫זה הזמן להשתולל!‬
‫טוד‬
‫מה קרה?‬
‫איפה טוד?‬
‫אלכס.‬
‫תסתלק מכאן.‬
‫-לא ראית את זה? -מה קרה?‬
‫גרמת לטוד כל כך הרבה רגשי אשמה על כך שהשאיר את ג'ורג' במטוס,‬
‫שהוא התאבד.‬
‫-לא. -צריך ללכת.‬
‫תראה, הוא לא היה עושה את זה.‬
‫בסדר? הוא אמר לי שנחזור להיות חברים אחרי שאתה תתאושש.‬
‫למה שהוא יתכנן איתי תוכניות אם הוא חשב להתאבד?‬
‫מר וגנר.‬
‫-מר וגנר. -קדימה.‬
‫לאט.‬
‫בסדר.‬
‫קדימה.‬
‫בואו.‬
‫כמעט הגיע הסתיו.‬
‫זה רק סוף יוני.‬
‫כן, אבל הכול נמצא תמיד בתקופת מעבר.‬
‫אם תתרכז, אפילו עכשיו, שבוע לתוך הקיץ,‬
‫תוכל כמעט להרגיש את הסתיו מגיע.‬
‫בערך כמו היכולת לראות את העתיד.‬
‫מה עשית אתמול בלילה מחוץ לבית של טוד?‬
‫ראיתי די טלוויזיה כדי לדעת שהאף-בי-איי לא חוקר התאבדויות של בני נוער.‬
‫הם היו שם אתמול בלילה. זה אומר שאחת, אין להם מושג...‬
‫מה גרם לתאונה.‬
‫ושתיים, הם עדיין לא שללו שום גורם.‬
‫העבודה ששבעה אנשים ירדו מהמטוס בטח מוזרה מספיק.‬
‫שלא לדבר על כך שהעובדה שלאחד מהם היה חיזיון, או מה שזה שלא יהיה,‬
‫על כך שהמטוס מתפוצץ, דקות לפני שהוא באמת התפוצץ, היא חשודה ביותר.‬
‫וזה לא עוזר שחברו של בעל החיזיון כרגע התאבד.‬
‫מה עשית שם אתמול בלילה?‬
‫אתה יודע מה זה?‬
‫זה...‬
‫מי הראש-קפיץ?‬
‫אתה.‬
‫לא כי זה דומה.‬
‫כי ככה אתה גורם לי להרגיש, אלכס.‬
‫אני מצטער.‬
‫כמוך, פסל לא יודע מהו או מה הסיבה לקיומו.‬
‫הוא נמנע מללבוש צורה.‬
‫ועדיין, הוא יוצר משיכה מוחלטת שאותה לא ניתן להבין.‬
‫בארבע שנים בתיכון לא אמרנו מילה זה לזה.‬
‫באותו הרגע במטוס, חשתי מה שאתה חשת.‬
‫אפילו לא ידעתי מאיפה הרגשות האלה מגיעים...‬
‫עד שהתחלת להשתולל.‬
‫לא ראיתי מה שאתה ראית, אבל חשתי בזה.‬
‫אתה עדיין חש בזה, נכון?‬
‫משהו מאותו היום עדיין נמצא בתוכך.‬
‫אני יודעת כי אני עדיין מרגישה אותך.‬
‫זו הסיבה שהייתי שם אתמול בלילה.‬
‫את יודעת, מעולם לא התמודדתי עם מוות לפני כן.‬
‫יכול להיות שכל זה נמצא בראש שלנו.‬
‫אני פשוט מרגיש כאילו זה מסביבנו.‬
‫זה?‬
‫מה אם טוד היה רק הראשון?‬
‫מאיתנו?‬
‫זה משהו שאתה מרגיש?‬
‫אני לא יודע, אני לא יודע. הלוואי והייתי יכול לראות אותו שוב.‬
‫פעם אחת אחרונה.‬
‫אולי הייתי יודע.‬
‫אז בוא נלך לראות אותו.‬
‫זהירות.‬
‫זה מלהיב אותי.‬
‫המקום הזה?‬
‫לעשות משהו שאני לא אמורה לעשות.‬
‫בוא.‬
‫מהר.‬
‫-זה הוא? -נראה לי.‬
‫למה איפרו אותו להיראות כמו מייקל ג'קסון?‬
‫כן, זה הוא.‬
‫אבל מה שהפך אותו לטוד בהחלט נעלם.‬
‫אלוהים.‬
‫אני מבקש.‬
‫אתם תעירו את המתים.‬
‫למה היד שלו עשתה את זה?‬
‫כימיקלים בנוזל השטיפה של כלי הדם יוצרים עוויתות שרירים בגווייה.‬
‫תראה...‬
‫-אני חבר שלו ו... -אני יודע מי אתה.‬
‫מה כל הסימנים הקטנים האלה?‬
‫חתכים סביב הציפורניים בגלל משיכה בחוט.‬
‫משיכה בחוט?‬
‫אם הוא משך בחוט, הוא לא ניסה להרוג את עצמו.‬
‫-זו היתה תאונה. -במוות, אין שום תאונות.‬
‫שום צירופי מקרים. שום תקלות.‬
‫ושום דרך להימלט.‬
‫עליכם להבין שכולנו בסך הכול עכבר שחתול אוחז בזנבו.‬
‫כל צעד שאנחנו עושים, ממשהו רגיל ועד משהו כביר,‬
‫האור האדום שבו אנו עוצרים או רצים,‬
‫האנשים שאיתם אנו שוכבים או שלא רוצים לשכב איתנו,‬
‫המטוסים בהם אנו טסים או שמהם אנו יורדים,‬
‫הכול חלק מתוכניתו הסדיסטית של המוות שמובילה לקבר.‬
‫תוכנית?‬
‫זה אומר שאם תצליח לפצח את התוכנית, תוכל להערים על המוות?‬
‫אלכס.‬
‫כבר עשית זאת בכך שירדת מהמטוס.‬
‫פטירתו של חברך מראה...‬
‫שלמוות יש תוכנית חדשה עבור כולכם.‬
‫עכשיו, עליך לגלות איך ומתי הוא יחזור אליך.‬
‫לך לפי תחושותיך, אלכס.‬
‫אם אתה חושב שזה יצליח לך.‬
‫אבל זכור שהסיכון בלהערים על התוכנית,‬
‫בזלזול בתוכנית, יוכל לעורר זעם...‬
‫שהיה מפחיד אפילו את מלאך המוות.‬
‫ולא כדאי לך להתעסק עם הבוס הגדול.‬
‫טוב, אז...‬
‫כן, אני מצטער שהתפרצנו פנימה ו...‬
‫לא נגרם שום נזק.‬
‫נתראה בקרוב.‬
‫הקברן אמר שלמוות יש תוכנית.‬
‫בסדר.‬
‫אני מדבר על אותות.‬
‫איך אנחנו יודעים, רק בכך שאנו יושבים כאן ושותים את הקפה הזה,‬
‫או נושמים את האוויר או חוצים את הצומת,‬
‫שלא גרמנו לסדרת ארועים שתוביל יום אחד למותנו...‬
‫40 שנה מעכשיו, 10 שנים מעכשיו, מחר?‬
‫אנחנו לא יודעים, אלא אם כן נוכל לפתוח את עצמנו...‬
‫לאותות שהוא מוכן להראות לנו.‬
‫אני לא מבינה.‬
‫ראית את טוד מת?‬
‫זה קרה שוב, כמו במטוס?‬
‫לא, לא, זה לא קרה, אבל זה כאילו זה כן קרה.‬
‫זה מסר של משהו, קליר.‬
‫או של מישהו, שרומז על תוכנית.‬
‫זה בולשיט. תוכל למצוא אותות על מוות איפה שרק תרצה.‬
‫קפה. מתחיל ב"ק" ונגמר ב"ה".‬
‫המילה "חניקה" נגמרת ב"קה" . אז מה, ניחנק למוות?‬
‫אני רוצה לשמוע אותך.‬
‫אנחנו נשתגע אם תתחיל עם החרא הזה.‬
‫הקברן אמר שלמוות יש תוכנית, נכון?‬
‫מה אם את, אני, טוד, קרטר, טרי, בילי ומיס לוטון...‬
‫קלקלנו את התוכנית מסיבה כלשהי?‬
‫ראיתי את תוכניתו של המוות, ואז הערמנו עליה.‬
‫אבל אם זו היתה שעתנו?‬
‫מה אם לא היינו אמורים לרדת מהמטוס הזה?‬
‫מה אם זו עדיין שעתנו?‬
‫אם כן, אז זה לא נגמר.‬
‫ואנחנו נמות עכשיו, לא מאוחר יותר.‬
‫אלא אם כן...‬
‫אלא אם נמצא את הדפוסים ונערים עליהם שוב.‬
‫אחרי שהקשבתי לך, אני באמת מאמינה...‬
‫שטוד הרג את עצמו.‬
‫כן, אני בסדר. לא סיפור גדול.‬
‫-אתה בסדר, בנאדם? -היי, מותק, בוא הנה, לא עכשיו.‬
‫קרטר.‬
‫נראה שיש לנו כאן פגישת מחזור קלה.‬
‫-עזוב את זה. -מתי את עוברת?‬
‫בעוד כמה שבועות.‬
‫-חבל מאוד. -דפוק אחד.‬
‫-אנחנו מאבדים את המורה האהובה עלינו. -מותק, בוא.‬
‫תראו, חבר'ה, יש משהו שאני צריך לומר לכם, בסדר?‬
‫-אלכס. -חיית כאן כל חייך, נכון? כן.‬
‫ועכשיו היא צריכה לעבור בגלל בראונינג.‬
‫די כבר, שניכם.‬
‫הם מתו ואנחנו ניצלנו.‬
‫תתגברו על זה.‬
‫אני לא אתן להתרסקות המטוס הזאת להיות הדבר הכי חשוב בחיי.‬
‫אני ממשיכה הלאה, קרטר.‬
‫ואם אתה רוצה לבזבז את חייך...‬
‫בלהכניס לאלכס מכות בכל פעם שאתה רואה אותו,‬
‫אז אתה יכול ללכת להתפגר.‬
‫-בסדר. -את נראית כמו קונה חכמה.‬
‫תודה.‬
‫בואי נגיד שהיית רואה את הסכין הזה בכלבו.‬
‫מה דעתך?‬
‫וואו, זה סכין ענק, אבל כמה...?‬
‫-הלו? -אלכס שם?‬
‫היי, קליר. כן, רק רגע.‬
‫זו קליר, שוב. אתה רוצה לדבר איתה?‬
‫היקף המסחר היום המשיך להתנהל מתחת לממוצע, והמניות...‬
‫קליר, הוא במקלחת.‬
‫-שיחזיר לך צלצול? -בטח, ביי.‬
‫היא דואגת לך.‬
‫אני דואג לך.‬
‫למה אתה לא מוכן לדבר איתה?‬
‫או איתי?‬
‫מה שיכול להרע את מצבן של המניות ואיגרות החוב.‬
‫אבא, אתה ואמא עזרתם לי מאוד.‬
‫אבל יש משהו שאני צריך להבין לפני שאוכל לדבר עם מישהו.‬
‫הדאו-ג'ונס ירד ל-75.‬
‫לרשות לאבטחה תעבורתית יש תאוריה חדשה הערב...‬
‫לגבי הגורם האפשרי להתפוצצות טיסה 180 של "וולה אייר".‬
‫החוקרים סבורים ששחיקה בחומר הבידוד...‬
‫של מחבר חשמלי למשאבת השמן...‬
‫ייתכן וגרמה לדליפת נוזלים מתלקחים.‬
‫-ניצוץ במתג הדלק... -זה המושב של טוד.‬
‫בגוף המטוס ייתכן והצית את צינור הדלק...‬
‫והמשיך עד למשאבת הדלק...‬
‫מה שהיה גורם לפיצוץ הרסני.‬
‫נתיב הפיצוץ.‬
‫טוב, טוד היה ראשון, אחר כך טרי.‬
‫הם מתים לפי הסדר שבו הם היו אמורים למות.‬
‫זו התוכנית של המוות.‬
‫מיס לוטון היא הבאה בתור.‬
‫וכשאני כן מצליחה להירדם, אני פשוט...‬
‫אני רואה את טרי צ'ייני.‬
‫ובמהלך היום, כמו משומקום,‬
‫אני שומעת את הצליל של קולי בראשי,‬
‫אומרת ללארי מורנאו:‬
‫"לא, אתה מכיר את הקטע הצרפתי. תעלה למטוס".‬
‫הכול מזכיר לי את אותו היום.‬
‫כן, טוב.‬
‫אני מקווה ששינוי יעזור.‬
‫פשוט חייתי כאן כל חיי, אתה מבין?‬
‫ובכל מקום שאני מסתכלת יש לי זיכרונות נהדרים.‬
‫ועכשיו כל מה שאני רואה זה את לארי...‬
‫ואת הילדים האלה, מבין?‬
‫כשאני מביטה לחצר הקדמית שלי אני מרגישה רק פחד.‬
‫לורה, אני אחזור אלייך.‬
‫כן.‬
‫היי, זו ולרי לוטון. אני צריכה את הסוכן שרק.‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫אני רק...‬
‫בדקתי את האוויר בצמיג כדי לוודא שהוא תקין.‬
‫תיכנס למכונית.‬
‫תחגור את חגורת הבטיחות.‬
‫אני סבור שמיס לוטון היא הבאה בתור.‬
‫-הבאה בתור? -כן.‬
‫כן, הבאה בתור, כי יש דפוס שקורה.‬
‫אה, כן, דפוס. גם אתה שמת לב לזה?‬
‫התקליטים האהובים של אמא.‬
‫ג'ון דנוור‬
‫אז מה לגבי הדפוס הזה, אלכס?‬
‫ראית אותו בעוד אחד מהחזיונות שלך?‬
‫קלטת אותו דרך החשמל הסטטי בטלוויזיה?‬
‫אתה יודע, אף פעם לא שאלתי מה קרה במטוס.‬
‫אתם יכולים לשבת שם על הכסאות הקטנים שלכם ולצחוק עליי.‬
‫לא חשוב, זה בסדר.‬
‫אבל אני הצלתי ששה אנשים במטוס הזה.‬
‫ששה אנשים, וכולם בביה"ס שלי חושבים שמשהו לא בסדר איתי.‬
‫ואני לא... אני לא סובל מלחץ פוסט-טראומטי.‬
‫אין לי תסביך אלוהים נרקיסיסטי.‬
‫אני לא אהפוך לרוצח סדרתי.‬
‫זה פשוט המצב.‬
‫יש דפוס לכולנו.‬
‫יש דפוס לך, ויש דפוס לך.‬
‫יש תוכנית לכולם. אני עוד לא יודע איך.‬
‫אבל אני אפצח את זו.‬
‫אלכס, משכת את תשומת לבנו בהתחלה...‬
‫כי היית חשוד במעורבות בפיצוץ המטוס.‬
‫כעת, אני יודע שלא פוצצת את המטוס.‬
‫והיינו מוכנים להמשיך הלאה, אבל אז הניצולים האחרים החלו למות.‬
‫קודם, חברך טוד.‬
‫ואז טרי צ'ייני, בזמן שהיית בזירה.‬
‫והערב מצאנו אותך בבית של ואל לוטון.‬
‫אלכס, לאנשים אין שליטה על חיים ומוות.‬
‫אלא אם כן הם נוטלים חיים וגורמים מוות.‬
‫תוכל להבטיח לי שאף אחד אחר לא ימות?‬
‫לא, אני לא יכול.‬
‫כל עוד אני כאן, זה מחוץ לשליטתי, אני מצטער.‬
‫בסדר, קדימה. לך מכאן.‬
‫תודה.‬
‫הילד הזה עושה לי צמרמורת.‬
‫מה נעשה? אין לנו עילה לעצור אותו.‬
‫אני לא מדבר על זה.‬
‫היו שם כמה רגעים...‬
‫שבהם כמעט האמנתי לו.‬
‫אני יכול לומר לך משהו? אל תבין את זה לא נכון.‬
‫אבל לפעמים, גם אתה עושה לי צמרמורת.‬
‫תיכון "הר אברהם"‬
‫את חייבת להפסיק עם זה. תפסיקי, זה ספל מטופש.‬
‫את הולכת מכאן. בקרוב, לא תהיי כאן.‬
‫לא תהיי כאן.‬
‫מיס לוטון.‬
‫טוב, בסדר, טוב.‬
‫רק אל תזוזי, בסדר?‬
‫אוי, אלוהים. אוי, אלוהים. מיס לוטון.‬
‫היי, אלכס.‬
‫אחי.‬
‫אני לא יודעת איפה הוא.‬
‫-הוא לא מדבר איתי. -למה?‬
‫כי לא האמנתי לו.‬
‫אם הוא ייצור איתך קשר,‬
‫אני חושב שזה יתרום לבטחונך אם תתקשרי אלינו.‬
‫הנה הכרטיס שלי.‬
‫שיחת חינם.‬
‫עבודה מעניינת.‬
‫קרטר, דפוק שכמוך.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫השם של טרי צריך להיות על הקיר הזה.‬
‫חרא.‬
‫למה רצית להיפגש כאן בכלל?‬
‫כי הם עוקבים אחריי, כדי לראות אם אלך לאלכס.‬
‫בגלל זה אתם לוקחים אותי.‬
‫למה שארצה לראות אותו?‬
‫כי הוא יודע מי מאיתנו הוא הבא בתור.‬
‫מידלטאון 40 ק"מ ניו יורק סיטי 170 ק"מ‬
‫אל תעבור את המהירות המותרת, בסדר?‬
‫אה, ואל תעקוף מימין.‬
‫בילי, חכה רגע. אני מקבל חיזיון.‬
‫אתה הבא בתור, בנאדם.‬
‫היי, למה אמרת את זה?‬
‫כי אם תגיד עוד מילה, אני זה שיהרוג אותך.‬
‫אתר תאונה‬
‫הוא יכול להיות בכל מקום מכאן ועד ק"מ וחצי במורד הכביש.‬
‫תסעו למטה, ניפגש איפשהו באמצע.‬
‫זה יחסוך מחצית מהזמן.‬
‫את חושבת שהם עדיין שם למעלה?‬
‫שאיכשהו, טיסה 180 עדיין טסה?‬
‫במקום כלשהו, שבו הם בטוחים?‬
‫כשהייתי ילדה, בת 6 או 7,‬
‫דאגתי כל הזמן שהוריי ימותו.‬
‫שכבתי ערה בלילה ודאגתי.‬
‫רוב הילדים דואגים, אני מניח.‬
‫אבל זה לא קורה לרוב הילדים.‬
‫כשהייתי בת 10, אבא שלי נכנס למכולת לקנות סיגריות.‬
‫אני מניחה שהוא שמע מישהו אומר, "אל תסתובב".‬
‫אז מתוך ריפלקס, או שהוא חשב שחבר מתלוצץ איתו, הוא הסתובב.‬
‫והאיש ירה לו בראש.‬
‫החיים הפכו מחורבנים אחרי זה.‬
‫אמא שלי לא יכלה להתמודד עם זה יותר.‬
‫היא התחתנה עם איזה אידיוט...‬
‫שאמא שלי עם אבי האמיתי היתה חוצה את הרחוב...‬
‫כדי להתרחק ממנו.‬
‫הוא לא ממש רצה ילד, אז גם אמא שלי כבר לא רצתה.‬
‫אם זו היתה התוכנית עבור אבא שלי ומשפחתי,‬
‫אז המוות יכול ללכת להזדיין.‬
‫אלוהים, חשבתי על המקום הזה המון, אלכס.‬
‫הוא קיים, המקום הזה. היכן שאבא שלי עדיין בריא ושלם.‬
‫מקום שבו הוא קנה חפיסת סיגריות באותו לילה ופשוט המשיך לנסוע.‬
‫היכן שאני ואמא שלי ואבא שלי עדיין ביחד,‬
‫ואין לנו מושג לגבי החיים כאן.‬
‫היכן שהחברים שלנו עדיין טסים בשמים.‬
‫היכן שכולם מקבלים הזדמנות שנייה.‬
‫אלכס, אסור לנו לוותר.‬
‫תראו, אני לא יכול ללכת הביתה.‬
‫בסדר? אחרי מה שקרה למיס לוטון, הם יבואו לחפש אחריי.‬
‫לא, ניקח אותך לבקתה של אבא שלי. היא במרחק כמה קילומטרים מהבית שלי.‬
‫בסדר, בראונינג, מכשף מזוין שכמותך.‬
‫ידעת על מיס לוטון או מה?‬
‫למה אתה חושב שהסתתרתי?‬
‫בילי סיפר לאף-בי-איי שהוא ראה אותך בורח מהבית שלה.‬
‫ברחתי כי הם מאשימים אותי בכול.‬
‫הם מאשימים במה שקרה לטוד, במה שקרה לה, ובהתרסקות המטוס.‬
‫האש הקשתה את הדם שלה, אלכס. טביעת הנעל שלך היתה שם.‬
‫-טביעות האצבע שלך היו על הסכינים. -אמרתי לך שהם לא היו...‬
‫אני לא מתכוון אם עשית את זה או לא. או אפילו אם ידעת שהיא מתה.‬
‫ידעת שהיא תהיה הבאה בתור לפני שהיא היתה הבאה בתור?‬
‫כן, ידעתי.‬
‫-ידעתי. -בסדר.‬
‫אז מבינינו, מי הבא בתור?‬
‫בבקשה, תגיד לי שאזכה לראות את ה"ג'טס" מנצחים בסופרבול.‬
‫זה אני, נכון? בגלל זה אתה לא אומר.‬
‫ידעתי שהייתי צריך אז למזמז את טאמי בבריכה.‬
‫-מה אתה מתבכיין? הוא אמר שזה אני. -הוא לא אמר כלום. תנהג וזהו.‬
‫באחריותך לומר לי.‬
‫אתה חושב שיהיה לך קל יותר אם תדע, קרטר?‬
‫לא, זה יהיה קשה יותר.‬
‫אתה נהנה שיש לך שליטה עליי?‬
‫-תן לי להחליט איך להתמודד עם זה. -זה לא משנה מי הבא בתור.‬
‫כי כולנו באותה רשימה. כולנו.‬
‫אוי, זין. באמת?‬
‫אז למה לטרוח? מה הטעם, לעזאזל?‬
‫אני וטרי ניפגש שוב בצד השני, אז למה לחכות?‬
‫קרטר, מה אתה עושה?‬
‫עצור‬
‫קרטר, תאט.‬
‫-תאט, קרטר! -לך תזדיין.‬
‫-מספיק כבר. -עדיף לבחור בזה מרצוני.‬
‫לא כשאנחנו במכונית המזוינת.‬
‫-אלוהים, קרטר, לא. -תפסיק.‬
‫קרטר, עצור את המכונית.‬
‫היי, למה אתה דואג אם זה לא תורך?‬
‫יכולים להתנגש בי כשאעבור באור אדום אבל לכם לא יהיה אכפת, נכון?‬
‫-כי זה רק אני. -זה לא עובד ככה, קרטר.‬
‫ואני שנאתי את שיעור צרפתית, לעזאזל.‬
‫-תשלוט בעצמך. -זה מה שאני עושה.‬
‫אני יודעת מה אתה עושה. וזה בסדר לפחד.‬
‫אני לא מפחד, בסדר? אני אחליט מתי הגיע הזמן.‬
‫אני שולט בחיים שלי, אני שולט במוות שלי.‬
‫אתה לא חייב להוכיח לנו כמה הביצים שלך גדולות. לא עכשיו.‬
‫קרטר, תפסיק לנהוג כמו אידיוט.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫לעזאזל, קרטר, אלוהים אדירים. קרטר, שים את הידיים על ההגה.‬
‫-קרטר, תעצור. -ידיים על ההגה, קרטר.‬
‫אוי, חרא.‬
‫טוב, קרטר, לאט.‬
‫אני כל כך עומד להקיא עכשיו, שאתם לא רוצים לדעת.‬
‫גם אנחנו מפחדים, קרטר, אבל אנחנו לא נוותר.‬
‫תפסיק עם זה ותעצור את המכונית המזוינת.‬
‫לעזאזל, קרטר. אני רוצה שתעצור את המכונית ברגע זה.‬
‫-בילי. -תזיז אותה.‬
‫-תפתח את הדלת, בילי. -תזיז את המכונית המזוינת!‬
‫-תפתח את הדלת המזוינת. -תזיז את המכונית.‬
‫תפתח.‬
‫-תפתח את הדלת. -לאט, לאט, תפתח את הדלת.‬
‫-תפתח את הדלת. -בילי, תפתח את הדלת המזוינת!‬
‫-בילי, תפתח! -תפתח את הדלת!‬
‫תפתח את הדלת.‬
‫קרטר, תקשיב לי. אל תעשה את זה.‬
‫לעזאזל! צא מהמכונית המזוינת.‬
‫קרטר, תקשיב לי. היי, תקשיב לי.‬
‫זאת לא הדרך.‬
‫זאת לא הדרך. צא מהמכונית.‬
‫-קדימה! -היא באה, היא באה!‬
‫-קרטר. -זאת לא שעתי.‬
‫אוי, חרא.‬
‫קרטר, תקשיב לי. זאת לא הדרך. צא מהמכונית, קרטר.‬
‫קרטר, צא מהמכונית.‬
‫קדימה, צא!‬
‫אני לא יכול לצאת!‬
‫אלכס! לא!‬
‫וואו, הוא באמת הבא בתור.‬
‫-תצאו! -תצאו!‬
‫-קדימה! -זין!‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫ראיתי את זה. ראיתי את החגורה.‬
‫-עכשיו אתה מפחד? -היא נשברה.‬
‫בולשיט. הוא שוב הציל את חייך.‬
‫נכון.‬
‫אתה הבא בתור, קרטר. אני לא מתקרב אליך.‬
‫-שתוק, בילי. -אנחנו לא צריכים את החרא הזה עכשיו.‬
‫אני לא צריך אותו אף פעם. מה אתם עושים? תתרחקו ממנו, הוא הבא בתור.‬
‫היי, לך תזדיין, בילי. אני לא מת.‬
‫אבל אתה תמות. אתה מת, אתה מת.‬
‫ואתה לא תיקח אותי איתך!‬
‫אוי, חרא. אוי, חרא.‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫אתה היית אמור להיות הבא בתור. אתה היית אמור להיות אחרי לוטון.‬
‫זאת התוכנית.‬
‫-אתה אמור להיות מת. -אתה השטן המזוין.‬
‫ראיתי את חגורת הבטיחות. ידעתי שהיא תיקרע.‬
‫ככה הצלתי אותו. בדיוק כמו במטוס.‬
‫בדיוק כמו בפיצוץ, ראיתי את זה.‬
‫-המשטרה באה. -לעזאזל, הצלתי אותו.‬
‫ובגלל שהצלתי אותו,‬
‫זה דילג על קרטר, ועבר לבא בתור בנתיב הפיצוץ, בילי.‬
‫אני חייב לראות את זה.‬
‫ואם אני רואה את זה, אני מתערב. ואם אני מתערב, אני מערים על התוכנית.‬
‫מה, מתערב? מה אתה, אלוהים?‬
‫אלים לא מפחדים למות.‬
‫אלים לא מתים. אנחנו מתים.‬
‫-מבין? -מותק, אתה יורד מהפסים, בסדר?‬
‫המשטרה תגיע לכאן. חייבים להביא אותך לבקתה.‬
‫תוכל להסתתר שם ולהתאפס על עצמך.‬
‫טוב, אני הבא בתור אחרי בילי. אני הבא בתור.‬
‫-ואז אני. -היי, היי, היי, תקשיבי.‬
‫אני לא אתן לזה לקרות, בסדר?‬
‫-תקשיבי לי, בסדר? -היי, היי, היי.‬
‫אולי שניכם פשוט תתחפפו מכאן?‬
‫חלוד.‬
‫טטנוס.‬
‫ניסיון יפה.‬
‫זה חמק ממני.‬
‫ניסית לנצל את זה. אבל תפסתי אותך, בן זונה.‬
‫אני יכול לנצח אותך.‬
‫כן, לא לתמיד, אבל סידרתי את הבקתה הזאת ככה שאוכל לנצח אותך עכשיו!‬
‫אני ואבא בבקתה 1986‬
‫-היא היתה שם לפני דקה. -על מה אתה מדבר?‬
‫אני לא מסגירה אותו.‬
‫זה מסוכן מדי בשבילו להיות לבד בחוץ.‬
‫-אני באה איתכם. -את לא יכולה.‬
‫קליר, פשוט תגידי לנו איפה הוא.‬
‫חכי בבית, אני נותן לך את המילה שלי...‬
‫שנביא אותו לכאן בבטחה תחת מעצר הגנתי.‬
‫מורה בתיכון "הר אברהם" מתה בשריפה מסתורית‬
‫ניצול טיסה 180 נמצא תחת חשד‬
‫הורים יוזמים מלגת זיכרון‬
‫לא עברתי.‬
‫כריסטה ביקשה ממני להחליף מושבים אבל לא עברתי.‬
‫הייתי יושב ליד טוד.‬
‫לעזאזל, למה לא זכרתי את זה?‬
‫לא עברתי. המושב של קליר היה מלפניי.‬
‫היא הבאה בתור.‬
‫אלכס!‬
‫תיכנס למכונית. ניסע מסביב. תיכנס.‬
‫קדימה!‬
‫-סע! -קדימה!‬
‫אוי, חרא.‬
‫-שם! -קדימה, בואו נלך, הנה.‬
‫אלכס!‬
‫אלכס, אנחנו מנסים לעזור לך.‬
‫פריץ, תתרחק מזה.‬
‫בוא.‬
‫אלכס!‬
‫רוץ!‬
‫איבדנו אותו.‬
‫לפי הכיוון, יש רק מקום אחד אליו הוא יכול היה ללכת.‬
‫מה אתה אומר.‬
‫קליר!‬
‫לא.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫אל תזוזי. תישארי שם.‬
‫אל תזוזי, אל תזוזי. אל תגעי בכלום.‬
‫הצמיגים תוקעים אותך, בסדר?‬
‫המכונית עומדת להתפוצץ.‬
‫יש גבול לכמה שאני יכול להחזיק מעמד, את יודעת מה לעשות.‬
‫לא!‬
‫כשאעשה את זה, זה ידלג עלייך והכול ייגמר.‬
‫זאת הדרך היחידה להערים שוב על המוות.‬
‫לא, לא!‬
‫קליר, אני לא אתן לו לנצח את שנינו. את יודעת מה לעשות.‬
‫תמיד אהיה איתך.‬
‫לא!‬
‫אלכס! אלכס, תתרחק משם.‬
‫לא!‬
‫אלכס. אלכס.‬
‫לעזאזל, אתה לא יכול לעשות לי את זה.‬
‫קדימה, מותק. קדימה.‬
‫אלכס, אלכס?‬
‫אלכס, אלכס? לעזאזל, הוא לא נושם.‬
‫תחזיק מעמד, אלכס. קדימה, תישאר איתי.‬
‫יציאה‬
‫ששה חודשים לאחר מכן‬
‫-עשינו זאת. -פריז, אני לא מאמינה.‬
‫אני לא מאמין ששוב עלינו על מטוס.‬
‫מבינים?‬
‫מוזר להיות כאן, אה?‬
‫סוף סוף השלמנו פאזל.‬
‫רק שמשהו חסר, מבינים?‬
‫-לחיי טרי. -כן.‬
‫-לחיי טוד. -לחיי כל חברינו שלא יכולים להיות כאן.‬
‫-לחיים. -לחיים.‬
‫מה?‬
‫אם היית אומר לי לפני ששה חודשים...‬
‫ששלושתנו נשב כאן ונשתה...‬
‫-כן. -אני לא יודע.‬
‫כלומר, לפעמים אני מרגיש כאילו שניכם...‬
‫היחידים שיכולים באמת להבין.‬
‫צדקת, בראונינג. זה באמת דילג עלינו. באמת היתה תוכנית.‬
‫גברנו עליה. אתה יודע, זכינו.‬
‫אני חושבת שהדבר היחיד שזכינו בו הוא הזדמנות לחיים שלמים.‬
‫הזדמנות שאני לעולם לא אבזבז.‬
‫כן, פשוט יש משהו...‬
‫אתם יודעים, משהו שאני לא מצליח להבין.‬
‫-מה? -לגבי התוכנית.‬
‫אלכס, תניח לזה. בסדר?‬
‫אני נשבע... פשוט תקשיבו לי, בסדר?‬
‫-אוי, אלוהים. -זה פשוט... תקשיבו.‬
‫הנתיב של הפיצוץ...‬
‫קבע את סדר מותנו, נכון?‬
‫כשאני התערבתי והצלתי את קרטר,‬
‫זה דילג עליו ועבר ישר לבא בתור שבנתיב. זה עבר לבילי.‬
‫ואז לקליר.‬
‫אבל התערבתי והצלתי אותה, אז זה עבר אליי, אבל במקרה שלי,‬
‫אף אחד לא התערב, נכון?‬
‫הפיצוץ העיף אותי מהכבל החשמלי.‬
‫-אז... -אז למה זה דילג עליך, נכון?‬
‫מאיפה לנו שזה לא מה שהיה אמור לקרות בדיוק?‬
‫שמתוך כל מי שהיה בטיסה 180, אתה, אני וקרטר היינו אמורים לשרוד.‬
‫אולי זו היתה התוכנית מההתחלה.‬
‫-או שאתה עדיין הבא בתור. -תשתוק, קרטר.‬
‫מה? אני לא המצאתי את הכללים.‬
‫מישהו חייב להתערב לפני שהמוות ידלג.‬
‫אלכס הוכיח את זה שלוש פעמים. במטוס, איתי, איתך.‬
‫עד כמה שאני יודע, זה יכול לחזור בסיבוב ולתפוס את כולנו שוב.‬
‫אבל אני הבן זונה הכי בטוח בעולם כי אתה עדיין הבא בתור.‬
‫אפשר להפסיק לדבר על זה?‬
‫בואו נחשוב מה נעשה מחר.‬
‫אני אפגוש אתכם חזרה במלון.‬
‫-חכה, אני אבוא איתך. -לא, תישארי כאן.‬
‫בסדר, קליר? תישארי כאן וזהו.‬
‫בסדר?‬
‫אתה רואה, זה נכון. אמרתי לך שאתה הבא בתור, בנאדם.‬
‫תפסיק, קרטר.‬
‫-אלכס, חכה. -לא, קליר, תישארי שם.‬
‫בסדר? אל תתקרבי.‬
‫אלכס!‬
‫אמרתי לך, אתה הבא בתור.‬
‫-אז זה כרגע דילג עליי. -אז מי הבא בתור?‬